Někdo tě napráskal, Férele.
Tvůj komplic?
- Podesáté, nemám žádného… - Komplice.
Já vím.
To známe.
A co ten černoch v šatně? Samozřejmě není na žádné fotce.
Nevím, kdo to je.
Myslíš, že tě přijde zachránit?
Diop je sobec. Myslí jenom na sebe.
Koukni na jeho rodinu. Jak asi dopadneš ty? Férele.
Právě u tebe provádíme prohlídku. Nakonec něco najdeme.
Přišel nám na tebe tip poštou.
Diop tě zradil.
Jsem tvoje jediná cesta ven.
Řekni, že je naživu a kde se skrývá.
- A jsi volný. - Slibujete?
Slibuju.
Tak dobře.
Povím vám, kde je.
Poslouchám.
Třída Feuillant.
- Feuillant. - Blok 51.
Blok 51.
Hřbitov Père-Lachaise.
A na výslech si radši přineste lopatu.
Ferdinande, pojď sem!
Ani se nehni. Hned přijdu.
- No? - Musíme to urychlit.
Obraz prodáme. Chce to překupníka.
Někoho, kdo pustí info do oběhu.
Jakou má asi cenu?
Tak 20 milionů.
Tak to si řekneme o 50.
Až to vyřídíme, zlikvidujeme Mariamu.
A pak zvedneme kotvy.
Diop mi za všechno zaplatí.
Sanni?
Jsi tam, Sanni?
Poslyš, nemám moc času.
Chtějí ten obraz prodat a pak mě zabít.
Pospěš si, Assane!
Kapitánko, nic jsme nenašli. Vy něco máte?
Ne, nic.
Řekl ti něco?
Ani ťuk.
Diop ho napráská, a on ho dál chrání?
Přestaň řešit Diopa.
Ten náramek ukradl Férel.
Možná má i tu perlu.
Ne. Férel není strůjce, ale komplic.
Jestli má ten strůjce rozum, dávno pláchl.
Mluvím s tebou.
Zdravím, Ganimarde.
Haló?
Pálí mě problém.
Nový nepřítel.
Musíš ho zastavit.
Potřebuju tě.
Lupin a Ganimard spolupracovali jenom v Červeném hedvábném šálu.
Napřed mi ale musíš věřit.
Ani omylem.
Bravo.
Smekám. Chci vědět všechno.
Jak ses dostal z rakve?
A taky do ní? V márnici jsem si ničeho nevšiml.
Kouzelník svoje triky neprozrazuje.
Ne?
Měla ta rakev falešné dno?
Trefa.
Vidíš? Brnkačka.
Tak pomůžeš mi ho chytit?
Čert vem tvoje problémy.
Zajímáš mě ty.
Teď tě mám.
A zůstaneš u mě. Pěkně pod zámkem.
Jenom když budu chtít.
Nejdřív mi pomoz.
Pak se vzdám.
Jenže v Červeném hedvábném šálu Lupin Ganimarda obelstí.
- Ty to určitě uděláš taky. - Ne.
Napřed mě vyslechni.
To jsem já. Vypadl signál. Otevři.
Ne. Teď sem nemůžeš.
Proč ne? Tak otevři.
Nejsem tu sám. Mám tu…
přítelkyni.
Prosím?
- V kanceláři? - Jo.
- Co děláte? - Nic. Přijď později prosím.
Dobře. Tak si to užijte.
- Zavolej, až budeš chtít makat. - Dobře.
Čau, Sophie!
Zatím! Čau!
- Zavolej mi. - Jasně.
Co to děláš?
Vracím ti je.
Tohle není hra!
- Prima. - Ani bych neřekl.
Když je zatkneš,
dostaneš jednoho Maneta,
tu perlu i náramek Tary Xangové.
Nemám zájem.
Rozmysli si to.
Mají mou matku.
Hrozí, že ji zabijou.
Tušíš, o koho jde?
Nevím.
Tak dobře.
Fajn.
Ale chci záruky.
Klidně ti podepíšu doznání.
Šetři si mizící inkoust. Na, můj mobil.
- Můžu? - Do toho.
Je 28. prosince 2021.
Jsem Assane Diop a fingoval jsem svou smrt.
Jak chytře uhodl poručík Guédira.
Chci se omluvit těm, komu jsem ublížil.
Těm, co mám rád.
Přátelům.
Rodině.
Jsem připravený se vzdát policii
a přijmout následky svých činů.
Stačí?
Super.
Ještě to zkontroluju.
Znám tě.
V pořádku.
Pověz mi svůj plán.
Jo, nepolepšili jsme si.
- Co se děje? - To je Assane.
- Uvidíme se zítra. - Tak ahoj.
Copak se stalo?
- Kdo ti to udělal? - To nic.
Soupeř dopadl hůř.
Rval ses u Kellera, viď?
Nerval, vyhrál jsem.
Jo tak vyhrál.
Teď ale potřebuju někde složit hlavu.
Tak na dvě noci.
Už nejsi u Bruna a Anny?
Boxoval jsem s Brunem.
Ale já mám jenom jednu postel.
Leda bysme…
spali spolu.
Klidně.
Nevadí ti to?
Ne, v pohodě.
- V pohodě? - Jo.
Dobře.
Děláš si srandu?
- Proč? - Fakt sis myslel, že budeme spát spolu?
- Vždyť máš jenom jednu postel. - Zapomeň.
Promiň.
Tak co teda?
Ráda ti pomůžu, ale musíš mě nechat.
Dobře?
ASSANE ARSÈNEM, TEORIE O LUPINOVI
ASSANE DIOP SE LOUČÍ
- Co to děláš? - Nic.
- Taky tě to nahlodalo. - Nesmysl.
Znám tě, mami. Takhle se tváříš vždycky, když lžeš.
Cože? Já nikdy nelžu.
Vidíš? Přesně takhle.
Dobře, malinko mě to nahlodalo.
Já to věděl.
Říkám malinko.
Pár věcí mi na tom nesedí.
Nesedí toho spousta.
- Určitě ho najdeme. - Ano, zlato.
Ale už jsi udělal dost. Teď ti pomůžu já.
Předně je tu Arnold de Garmeaux.
Co je ten novinář zač? Jak to zjistil?
Někdo mu musel dát tip.
Taky jsem si říkal.
- Ahoj. - Nazdar!
To je můj kolega Victor.
Víte, že vypadáte jako ten zloděj?
To slýchám pořád.
Pro poldu dost nepříjemný.
A co ženský?
Teď je celkem klid.
- Takže máš přítelkyni. - Přítelkyni?
Proč myslíš? Ne, nemám.
A ta kolegyně?
- Kolegyně? - Jo.
Kdo? Sofia? Co s ní?
Co?
Jsi na omylu. Sofia je kamarádka.
- Fakt. - Líbí se ti.
Líbí, líbí…
Sofia se líbí každýmu, ne?
Je hezká, chytrá, vzdělaná, pozorná…
Je fakt, že…
Ale nemůžu míchat práci a osobní život.
S kolegyní to nejde.
Nebo ne nejde, ale je to složitý.
Těžký.
Líbí se ti.
Líbí se mi.
- Claire, můžu vám nějak pomoct? - Ne.
Mám schůzku s Arnoldem de Garmeauxem.
- Prosím. - Díky.
Ráno po Assanově smrti jste otiskli fotku jeho těla.
Ano, je to vždycky velmi těžké rozhodnutí, jestli takové snímky zveřejnit.
Zajímalo by mě, jak jste to zjistil tak rychle.
Ten člověk mě kontaktoval e-mailem. Bohužel neznám jeho jméno.
Ale sešli jste se, ne?
Ano.
V márnici.
Máte tu někoho, kdo umí kreslit?
Oči neměl tak tmavé.
Měly spíš světlou barvu.
Ale tvar hlavy celkově odpovídá.
Díky.
Cože? Hej! Kam jdete?
Počkejte, mám pár otázek!
Mějte se hezky.
Omluv mě.
CLAIRE ÚPRAVA HLASU
- Haló? - Ano, Claire?
- Jdu do vězení. - Prosím?
Za Assanovým kamarádem, zatkli ho.
Ale nemám odvahu.
Nešel byste se mnou?
Jedna čorba.
Vím, že je to divné, ale přijde mi, že o něco takového můžu požádat jen vás.
- Prosím. - Ne.
To nejde.
Je mi líto.
To se nehodí.
Chápu.
Zavoláme si pak?
Dobře.
- Nashle. - Nashle.
Co se děje?
Nic.
Hej. Klid. Dostaneme je a zachráníme ji.
A pak půjdu sedět.
Podle dohody.
Kradený obraz musí střelit přes prostředníka.
- Galeristu, co se vyzná na černým trhu. - Přesně.
Jednoho znám.
Vypadá jako profík, ale je to ten největší podvodník.
Frédéric Lassaire?
Jo. Znáš ho?
Lassaira znají všichni.
- Ale ten sedí. - Už rok ne.
Pustili ho na podmínku a otevřel si galerii.
Přímo tady.
Podle tebe ho kvůli tomu obrazu kontaktujou?
Na kradené obrazy se specializuje. Takže to hned zjistíme.
- Haló? - Ahoj, Youssefe.
Ahoj. Jak se máš?
Dobře. Pokročilo nějak vyšetřování?
Ne. Proč?
Jeho žena se stavila u nás za jedním kolegou.
Na Diopovi dělám já. Slyšíš?
Cokoli se dozvíš, řekneš mně.
Tak zněla dohoda.
Jasně, neboj. Zavolám ti pak, teď nemůžu.
Mám stopu a vypadá slibně.
To se budeme vydávat za kupce?
Ne, jako kupci nevypadáme.
A jak vypadáme?
Jako policajti.
Moc vtipný.
Co to je?
POLICEJNÍ KOMISAŘ
Ne, počkej, Assane.
Jedno si ujasníme.
Vydávat se za úřední osobu není žádná sranda.
Za to je vězení.
Do toho nejdu.
Vydáváme se jenom napůl. Ty polda jsi, ne?
Dobrý den.
Policie.
Prosím, pánové.
Pan Cittanova ve mně vkládá důvěru již léta.
Spravuji jeho sbírku.
- Prosím nesahat, je to vzácná soška. - Dám ji zpátky.
Nevím, jak se to stalo. Pardon.
Chtěl jsem ji tam vrátit.
Omlouvám se. Počkejte.
Slepím ji. Máte lepidlo? S tím to umím. Nikdo nic nepozná.
Vím, že stojí dvacet… pět…
Teda 25 000 eur za repliku je trochu moc.
Je to originál z pátého století před Kristem.
To si nemyslím.
Koukněte na ty mikrobubliny.
Vidíte je?
- Vidíte je? - Ano, ale…
Jsou typické pro průmyslové pece. Těch před Kristem moc nebylo.
- To není možné. - Chcete říct, že lžu?
- To neříkám. - Vidíte je, nebo ne?
Má mě za lháře.
- Ne. - Vidíš je?
- Hele. - Ne.
Máte tu hodně padělků?
- Žádné tu nemáme. - Jasně.
Promluvíme si?
V soukromí.
Díky.
Jste podvodník, pane Lassaire.
- Co si to dovolujete? - A máme důkaz.
- Tak dost! - Vyberte si. Buď vás zatkneme…
- A bude to horší. - Mnohem.
- Soudci nesnáší recidivisty. - Jo. Anebo spolupracujte.
Jak?
Posaďte se.
Prosím, jako doma.
Poznáváte ten obraz?
U Tortoniho od Maneta.
Ukradli ho v Bostonu asi před 30 lety.
- Pak už se neobjevil. - Kecy, víte dobře, že je v Paříži.
- Vážně? - Ano.
A brzy bude k mání.
O tom nevím, přísahám.
Takový prodej jde chtě nechtě přes vás.
To platilo dřív.
- Ale ujišťuji vás, že teď… - Dobře. Jak je libo.
Kolik fasujou recidivisti?
Minimálně pět let.
Jo. I když počkej.
Určitě to není víc?
To záleží, ale jo, může se to rychle vyšplhat.
Zvlášť když nespolupracujou a staví se nad zákon.
Sedm, osm, devět, deset, dvanáct, čtrnáct let.
- Vidíte. - Tak dobře.
Fajn. Ale když budu mluvit, ochráníte mě?
Z těch lidí jde totiž strach.
Posloucháme.
Možná mě…
- Možná mě požádali, abych zařídil prodej. - A je to.
Seženeme vám kupce.
A ozveme se.
Zatím, Lassaire.
To bylo drsný.
Zvládl jsi to. Zviklali jsme ho.
Na, nasaď si to.
Proč?
Beru tě na místo, kam jsi vždycky chtěl.
A dej mi prosím mobil.
Cože? Kukla, mobil… nechceš i můj odznak?
Ne, ten už mám.
Na.
Hele.
Musím to místo udržet v tajnosti.
Uvidíš proč, Ganimarde.
Prostě mi věř.
Jdeme.
- Cítíš to? - Ten testosteron?
Ne, tu energii.
- Představím ti Jeana-Luca. - Akorát se tu děcka mlátí.
Ty děcka nemají kam jinam jít.
Tady jsou doma.
Posloucháš se vůbec? Myslíš, že by se to tátovi líbilo?
Ten už tu není.
Kdopak jsi?
Claire.
Kamarádka.
Tak to ty organizuješ ty psí zápasy.
- Ale se sirotky. - Claire!
- Ne snad? - Nech ji mluvit.
To nic. Mně to nevadí. Je to její názor.
Ale vadí mi, že tě má za dítě.
Jsi dítě, Assane?
Jsme rodina. Nejsme ve vězení.
Assane může kdykoli odejít. Může si dělat, co chce.
Chápeš?
Jak chceš, ale za mnou nechoď.
Praví přátelé tě nenechají ve štychu.
Popřemýšlej o tom.
Co se stalo?
Vždyť to znáš.
Uklouzl jsem.
Na ten otok by to chtělo led.
Dali ti aspoň prášky na bolest?
Neboj.
Pokojovou službu tu mají špičkovou.
Aspoň tě nepřešel humor.
Musím ti něco říct, Bene.
Kontaktoval mě.
Kdo?
Assane.
O čem to mluvíš?
Je mrtvý.
Už mi nemusíš lhát.
A ani ti to nezazlívám.
Byl za mnou, všechno mi řekl.
Jak jsi poslal mail tomu novináři.
Aby přišel do márnice.
Jak jste fingovali pohřeb. Všechno.
Byl jsem proti.
Přísahám.
Promiň.
Řekl ti, co teď hodlá dělat?
Co má v plánu dál?
To nevím.
Nemám ponětí.
Kde je?
Tys to nevěděla.
Ne.
Ale teď to vím. Díky, Bene.
Děkuju.
Stůj.
Vítej v mojí duté jehle.
- Nene? - Jo, jsi u mě.
Ty jo. To všechno ty sám?
- Tu čepici znám. - Jo.
- Kvůli ní mě z případu stáhli. - To není všechno, pojď.
Bomba.
Aha.
Ty bláho.
Dobrá práce.
Mohl bys dělat poldu.
Krást mi jde líp.
Assane, můžeme to udělat oficiální cestou.
Zahájíme vyšetřování, proklepneme si je, zjistíme, kdo tvou matku unesl.
Jak říkám, já s policajtama nepracuju.
Pracuju s Justinem Avistem.
Sbírá umění ve velkém. Hlavně kradené.
Toho neznám.
Brzy se seznámíte.
Ti únosci čekají, že se zítra zřejmě objevím.
Takže Lupin nemůžu být já.
Chápu.
Justin Avisto budeš ty.
- To myslíš vážně? - Jo.
Dobře, víš co? Díky za prohlídku. Bylo to super.
Ale já jsem polda. Nebudu chodit v převleku.
Dám ti na výběr.
Získáš zpátky ten obraz, náramek a Černou perlu.
K tomu zachráníme mou mámu.
Anebo na.
Zavolej Belkacemovou.
Ať mě přijede zatknout.
Jsi přece polda, Ganimarde. Rozhodni se, co je správnější.
No dobře.
Najdeme ji a pak se vzdáš.
Tak zněla dohoda.
Dělám to kvůli tvojí mámě.
Díky.
Co teď?
Stvoříme Justina Avista. Pojď.
Jo.
To by šlo.
Těší mě, pane Avisto.
Vypadá to super.
Ale kde vezmeme 20 milionů?
Peníze nejsou problém, pane Avisto.
Haló? Lassaire?
Našli jsme kupce.
Zítra bude v deset večer v hotelu Derwatt.
Justin Avisto.
Setkáte se tam.
Tak zítra.
Ganimarde?
Je to v pohybu.
Takže teď to nesmíme zvorat.
Neboj, dobře to dopadne.
To byl Justin Avisto.
- Poznal jsem ho. - Líbí?
Jo, ujde to.
Jenom drobet měním hlas.
Hřbitov se zavírá.
Zamiřte prosím k východu.
Hřbitov se zavírá, pane.
- Východ je tudy. - Já vím.
Děkuji.
Ganimarde, Avisto už jde?
Jo.
- Jsi hodně nervózní? - Ani ne.
Jen klid.
Pamatuj, že Avista nic netrápí.
Je to boháč.
A bude mít Maneta.
To se snadno řekne.
Jsem na místě.
A hlasem Avista?
Jsem na místě.
Zlom vaz.
Představuji vám Justina Avista.
Možná jste o něm už slyšela.
Ne. Neslyšela.
Jen ze zvědavosti,
co se o vás říká?
O mně?
V jakém smyslu?
Skromnost mi brání vám odpovědět, madam.
Pak tu horkou bramboru hoď Lassairovi. Bav se.
Skromnost mi brání vám odpovědět, madam.
Nechám to na panu Lassairovi.
Jistě…
Pan Avisto je velký sběratel umění. Spolupracujeme pravidelně.
Koupil jsem řadu obrazů.
Víte, nemám žádné starosti.
Jsem bohatý muž.
A chci si udělat radost.
Tak to vás ráda poznávám.
Nápodobně.
Prosím.
Když dovolíte, začneme.
Pan Avisto za obraz nabízí 17 milionů eur.
Žertujete, doufám.
Má hodnotu 50.
Na běžném trhu ano.
Ale černý trh je jiný.
Pracujete pro něj, že?
Myslela jsem, že se vám dá věřit.
Poslyšte.
Nehodlám tu ztrácet čas.
Jestli už nemáte zájem, prodej ukončíme.
Kývla bych na 25.
Nad 20 bohužel jít nemůžu.
Domluveno.
Výborně.
Klidně se podívejte.
Částka sedí.
Připijeme si?
Rychle! Z cesty!
Najděte mi toho Avista!
- Vy dva tam! Zbytek za mnou! - Pohyb.
Tým B prohledá patro.
Pohyb!
Díky.
Ganimarde, díky za pomoc.
Zbytek vyřeším sám.
Ale pěkný úlovek.
Máš ten obraz, náramek…
Můžeš si nechat i ten převlek.
Zasloužíš si to.
Vytáhl ses.
Úžasná koupě.
- Policie! Ani hnout! - Ruce vzhůru!
- Kdo z vás je Justin Avisto? - On!
To jsem já, Sofie.
- Youssef. Vysvětlím ti to. - Položte sklenky.
- Poslouchej. - Co tady děláš?
Vyslechni mě.
Snažil jsem se tu zajistit Maneta a náramek Xangový.
Na slovíčko.
Guédiro!
Mám ty peníze.
Ale objevil se problém. Sakra velkej.
Už jedu.
Takže si to shrňme.
Najdu tě v přestrojení spolu se dvěma zločinci,
obrazem od Maneta a kradeným náramkem.
Co si o tom mám myslet?
Máš mi věřit, Sofie.
Měl jsem plán a šel po tom Manetovi.
Teda cíl byl dvojí, i ta perla.
Kde ses tu vzala ty?
Dostala jsem tip.
Haló?
Belkacemová?
Ano. Kdo volá?
Mám pro vás informaci.
Jde o jednoho sběratele umění, Justina Avista.
- Koho? - Chce koupit kradeného Maneta.
Dneska v deset v hotelu Derwatt.
- Tomu mám věřit? - To je na vás.
Hotel Derwatt. V deset večer.
Být vámi, přivedu posily.
Nashle, Sofie.
Počkej.
- Neříkej mi, že… - Co to děláš?
Ještě jsme neskončili.
Ty mi nevěříš?
Tak si pusť poslední video na mým mobilu.
Do toho.
- Tak poslední video. - Jo.
Líbí, líbí… Jak líbí?
Dobře, líbí se mi. Je to kočka.
- Cože? - Sofia se líbí každýmu, ne?
Je hezká, chytrá, vzdělaná…
- Ahoj. - Nazdar!
Můj kolega Victor.
- Máš přítelkyni. - Ne.
- Nemám. - A ta kolegyně?
Je hezká, chytrá, vzdělaná, pozorná…
Omluv mě.
Ano, Claire?
- Co se děje? - Nic.
Hej. Klid.
- Lichotí mi to… - To jsem ti ukázat nechtěl.
To si buď jistá.
Co budeme dělat?
My dva?
- Ne. Co řekneme šéfovi? - Aha.
No že jsme našli 30 let ztracenýho Maneta. Prostě pravdu.
Jo, pravdu.
Trhni si, Guédiro.
SOUKROMÝ POZEMEK
Čau, Kellere! Tohle je Assane.
Tak střílej!
Ještě!
No tak! Zaber!
Bruno mi řekl o tvý mámě.
Ukaž, co v tobě je, a ten vztek zužitkujem.
Ta perla i ten obraz jsou vedlejší.
A aby ti nerozbili tvářičku.
Ale já Manon znám.
Nikdy by mě nezradila.
Mým hlavním cílem…
Mým cílem je…
Ublížit ti.
Co nejvíc.
VOLNĚ INSPIROVÁNO POSTAVOU ARSÈNA LUPINA OD MAURICE LEBLANCA
Překlad titulků: Zdeněk Huml