‫הלו?‬
‫בן?‬
‫זה אני.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר.‬
‫בוא נגיד שכבר היה לי יותר טוב.‬
‫המצעים לא הכי טובים.‬
‫והאוכל…‬
‫עדיף שאני לא אדבר.‬
‫אי אפשר לתאר אותו במילים.‬
‫עשוי רייר, כמו שאתה אוהב.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל אין מה לעשות עם המצעים.‬
‫תקשיב,‬
‫יש לי חדשות רעות.‬
‫קלייר באה לבקר אותי.‬
‫היא יודעת שאתה חי.‬
‫איך היא גילתה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אני לא קרסתי.‬
‫לא אמרתי לה כלום.‬
‫היא יודעת שאני המאמן?‬ ‫-לא, את זה לא.‬
‫מצד שני, היא יותר חכמה ממך.‬
‫היא תבין בסוף.‬ ‫-אני יודע.‬
‫ומה עם אמא שלך? איפה היא?‬
‫למי שחטף אותה קוראים ז'אן-לוק קלר.‬
‫מישהו מהעבר, רוח רפאים שאתה לא מכיר.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫אתה צריך להגן על ראול ועל קלייר.‬
‫שהוא לא ינסה לפגוע בהם.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫תחזיק מעמד.‬
‫בסדר?‬
‫ובתאבון.‬
‫תודה.‬
‫- חשודים -‬
‫- משפחת פלגריני -‬
‫אלה האנשים העשירים ביותר ששדדת.‬
‫כל האנשים שרימית מאז שאנחנו עובדים ביחד.‬
‫יש לי לא מעט אויבים.‬
‫אני מוכן להתערב על החיים שלי‬ ‫שאחד מהם חטף את מריאמה.‬
‫- לופן -‬
‫הצמיד שענדת, הוא גנב אותו בשבילך?‬
‫והציור של מאנה? מאיפה המאנה הגיע?‬
‫והפנינה? איפה היא?‬
‫טוב, ננסה בדרך אחרת.‬
‫מה איתו? את מזהה אותו?‬
‫הוא חלק מהצוות שלך?‬
‫את ממש נואשת, הא?‬
‫הבחור הזה,‬
‫הוא מת.‬
‫- גדירה יוסף‬ ‫המשטרה המשפטית -‬
‫ומה איתו? הקונה כביכול.‬
‫את מזהה אותו?‬
‫הוא עובד איתכם?‬
‫אני מדברת אלייך. תסתכלי עליי.‬
‫אני לא מדברת עם המשטרה.‬
‫נו?‬
‫לא גיליתי הרבה דברים.‬
‫מנון נעצרה בחשד לשוד וסחר ברכוש גנוב.‬
‫יעבירו אותה לבית מעצר.‬
‫השטרות שקיבלנו ממנו מזויפים.‬
‫אתה יודע איפה אשתו של דיופ עובדת?‬
‫אני אביא אותה.‬ ‫-לא.‬
‫תחסל אותה ברגע שהיא תהיה לבד.‬
‫אם הוא הולך על מנון,‬ ‫אנחנו נלך על המשפחה שלו.‬
‫זה הכול. מספיק.‬
‫גמרנו עם המשחקים.‬
‫בסדר.‬
‫לא!‬
‫מה תוראם עשה?‬ ‫-לא נכון!‬
‫לא יכול להיות שהכול היה סתם.‬
‫אני משתגע פה.‬
‫…דקה אחת בלבד נותרה במחצית הראשונה…‬
‫מה את עושה פה?‬
‫איזו קבלת פנים.‬
‫אהה… ברונו התקשר אליי.‬
‫הוא אמר שאתה רוצה לדבר איתי.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫חכי! אם את כבר פה…‬ ‫-אתה תבקש סליחה?‬
‫זה לא…‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב!‬
‫אני מבקש סליחה.‬
‫תיכנסי, בבקשה.‬
‫אנחנו מפסידים. אני מבואס.‬
‫אם אתם כבר עומדים, תביאו את הצ'יפס מהתנור.‬
‫אז מה שלום קלר?‬
‫מספיק. אני יודע מה את חושבת.‬
‫בעיקר שאתה מוזר.‬
‫מי שם ככה את הקטשופ?‬
‫אנשים שלא רוצים‬ ‫לדפוק כל פעם על הבקבוק.‬
‫חכם.‬
‫וואו, וואו, גול!‬
‫תוראם כבש! גול! יש!‬
‫היי.‬
‫את קלייר?‬ ‫-כן.‬
‫הלו, אלכס?‬
‫זאת קלייר.‬
‫אני יכולה לבקש שתיקח‬ ‫את ראול הביתה? אני אחכה לך אצלי.‬
‫אני אסביר אחר כך.‬
‫תודה.‬
‫הוא עקב אחריי, אני בטוחה.‬ ‫-מי את חושבת שזה היה?‬
‫אין לי מושג. אולי איזה אויב של אסאן.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-אולי אבא שלח אותו?‬
‫מה זאת אומרת "אבא שלח אותו"?‬
‫טוב, איתו אי אפשר לדעת.‬
‫הוא בחיים, והוא יחזור.‬
‫אתה מוכן לעלות לכמה דקות?‬
‫רק כדי להעיף מבט. אני לא מרגישה בטוחה.‬
‫אין בעיה.‬
‫תודה.‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫תודה. אני אקח את המפתח.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫אני רעב. אפשר להזמין?‬
‫לא, מתוק, אני אכין משהו.‬
‫לא יודעת, אני אכין פסטה.‬ ‫פסטה עם קטשופ זה בסדר?‬
‫מושלם.‬ ‫-יופי.‬
‫טוב…‬
‫אני הולך לישון.‬ ‫אני צריך לנוח לפני המשחק מחר.‬
‫יופי, מתוק.‬
‫בצדק. אנחנו סומכים עליך מחר.‬
‫לילה טוב, אמא. לילה טוב, המאמן.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב, ראול.‬
‫אל תשכחי את הנעליים שלי.‬ ‫-ברור.‬
‫תשאיר הכול פה. תודה.‬
‫מה העניין עם הנעליים שלו?‬ ‫-אה, כלום.‬
‫הוא רוצה נעליים‬ ‫כמו שהיו לאבא שלו, בשביל המזל.‬
‫יש משהו שמטריד אותי, ולא סיפרתי לו עליו.‬
‫אני לא בטוחה שזה רעיון טוב ללכת למשחק הזה.‬
‫אני פוחדת שמישהו‬ ‫שוב יעקוב אחרינו. מה דעתך?‬
‫אני חושב שאני אהיה שם.‬
‫אז אין לך סיבה לדאגה.‬
‫המשחק הזה חשוב לראול,‬ ‫אז את יכולה לסמוך עליי.‬
‫זה מצחיק.‬
‫אתה ממש לא דומה לאסאן בשום דבר.‬
‫אתה…‬
‫אתה מתחשב. אתה יציב.‬
‫אבל…‬
‫הדבר היחיד שמשותף לשניכם‬ ‫הוא שאתם אף פעם לא מודאגים.‬
‫אני כן מודאג.‬
‫אני מודאג כל הזמן.‬
‫אתה חושב ש…‬
‫אם הדברים היו קורים אחרת,‬
‫אולי היינו יכולים…‬
‫להיות לא רק ידידים?‬
‫טוב, עכשיו אתה מודאג, למשל.‬
‫דפקתי הכול. סליחה.‬
‫תנעלי את הדלת.‬
‫תנעלי את החלונות, ותפעילי את האזעקה.‬
‫אבל אני לא יודעת איך היא עובדת.‬
‫אני אראה לך.‬
‫טוב…‬ ‫-יש לך קוד?‬
‫כן. 1864.‬
‫הנה.‬
‫הוא עוד לא הופעל.‬
‫מה?‬ ‫-לא.‬
‫- תחנת משטרה -‬
‫אני יודעת שעבדת עם דיופ על המאנה.‬
‫מה?‬
‫תפסיק להתייחס אליי כמו אל מטומטמת.‬
‫המאנה, הצמיד, הכול בזכותו.‬
‫תפסיק לשקר לי, יוסף.‬
‫בסדר. כן, זה נכון.‬
‫הוא עבר פה לפני כמה ימים.‬
‫סליחה?‬
‫דיופ היה במשרד שלך ולא עצרת אותו?‬
‫אתה עושה ממני צחוק?‬
‫בפעם הבאה שתראי אותו,‬ ‫תנסי לאזוק אותו. נראה אם יהיה לך כיף.‬
‫מה קרה לך? השתגעת לגמרי?‬
‫הוא הציע לי עסקה.‬
‫אם אעזור לו, הוא יסגיר את עצמו.‬ ‫זאת הייתה העסקה.‬
‫אבל אז…‬
‫הוא עבד עליי.‬
‫ברור שהוא עבד עליך. מה חשבת שיקרה?‬
‫אתה לא מבין שהוא לא חבר שלך?‬
‫האמת היא שאתה לא רוצה לעצור אותו.‬
‫כי אתה מעריץ אותו.‬
‫נמאס לך להיות גנימאר,‬ ‫אז הפכת לשותף של לופן.‬
‫את רוצה לעצור אותי?‬
‫בבקשה.‬
‫אין לך עליי כלום, סופיה.‬
‫זה נכון.‬
‫אתה רואה?‬
‫אתה כבר נשמע כמו פושע.‬
‫בפעם הבאה שהוא ייצור איתך קשר, תגיד לי.‬
‫זאת הפעם האחרונה שאני מוותרת לך. הבנת?‬
‫היא ראתה אותך או לא?‬ ‫-נראה לי שכן.‬
‫אתה בטוח או נראה לך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אני בטוח.‬
‫מעכשיו היא תהיה זהירה.‬
‫זה לא מעניין.‬
‫תהרוג אותה מחר.‬ ‫תעקוב אחריה מהבית, ותהרוג אותה.‬
‫ז'אן-לוק…‬ ‫-מה "ז'אן-לוק"?‬
‫הא?‬
‫שכחת כל מה שעשיתי בשבילך?‬
‫בלעדיי היית מת בכלא עשר פעמים.‬
‫תהרוג את אשתו של דיופ. אני אטפל בזקנה.‬
‫זה הסיבוב האחרון. אל תפשל.‬
‫הבנת אותי? עדיף לך שלא תאכזב אותי.‬
‫רגע.‬
‫איפה הבקבוק שלי?‬
‫ראית את הבקבוק שלי?‬
‫לא.‬
‫הסתכלת במקרר?‬
‫אני יודע מה את חושבת.‬
‫בעיקר שאתה מוזר. מי שם ככה את הקטשופ?‬
‫שלום. אלכס, המאמן החדש.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אמא?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, הכול מצוין. הבקבוק שלך.‬
‫קח.‬ ‫-תודה.‬
‫את חושבת שהוא יבוא למשחק?‬
‫מי?‬
‫אהה…‬
‫אבא.‬
‫אני לא יודעת, מתוק.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫היי! שימי לב!‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אני מצטערת. גנבו לי את הארנק.‬
‫אם את שואלת אותי, אלה הקבצניות.‬
‫הן בכל מקום.‬
‫סליחה.‬
‫יש תחנת משטרה קרובה?‬ ‫אני צריכה להגיש תלונה.‬
‫אחרת זה לא יפסיק אף פעם.‬
‫תמשיכי ברחוב הזה מאה מטר,‬ ‫פנייה שנייה ימינה.‬
‫בסדר. תבורך, אדוני.‬ ‫-תודה. להתראות, גברתי.‬
‫מי אתה?‬
‫דיופ. אסאן דיופ. הדייר הקודם.‬
‫תודה.‬
‫- סנגל -‬
‫- תגיד לסאני שאני אוהבת אותו,‬ ‫אבל עדיף לו בלעדיי. -‬
‫- בבקאר דיופ‬ ‫שדרת לה רזיסטנס 15 -‬
‫אמא.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫סליחה שאני מפריעה לך.‬
‫אני מחפשת את הבן שלי. הוא גר פה פעם.‬
‫- מטרו -‬
‫שלום, אלכס.‬
‫שלום, קלייר. הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר.‬
‫הלילה היה בסדר? קרה משהו?‬
‫לא קרה כלום. דווקא ישנתי טוב מאוד.‬
‫סליחה על אתמול. קצת…‬
‫אני מקווה שלא הבכתי אותך.‬
‫אל תדאגי, בשביל זה צריך לעשות הרבה יותר.‬
‫באמת?‬
‫בכל מקרה, חשבתי קצת.‬
‫גם אם אסאן עדיין בחיים,‬ ‫זה לא אומר שאסור לי להמשיך הלאה.‬
‫זאת אומרת, למישהו אחר.‬
‫אה… כן, כן.‬
‫חכה רגע.‬
‫איפה את עכשיו?‬ ‫-בגלרי לאפייט.‬
‫אני מחפשת נעלי כדורסל‬ ‫בשביל ראול, למשחק הערב.‬
‫קצת הלכתי לאיבוד.‬ ‫-נעלי הספורט בקומה השלישית.‬
‫תעלי במעלית, זה יותר מהיר.‬ ‫-בסדר. המעלית…‬
‫מולך.‬
‫זאת אומרת, מעלית זהובה.‬
‫באמת יש פה מעלית זהובה.‬
‫אתה מכיר את המקום הזה מצוין.‬
‫באיזו קומה אמרת שזה?‬ ‫-קומה שלישית.‬
‫שלישית.‬
‫בסדר.‬
‫כן, לא, אני צריכה למצוא מישהו חדש,‬ ‫ולא קל למצוא את האדם הנכון.‬
‫אתה מצאת מישהי?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את האישה הנכונה.‬
‫זאת אומרת… אתה בזוגיות?‬
‫אהה… פעם הייתי, אבל זה נגמר.‬
‫בסדר.‬
‫זאת אומרת שיכול להיות‬ ‫שבסוף יהיה לי סיכוי קטנטן?‬
‫החלטנו לצאת מהידידות?‬
‫לא, אני בדיוק יוצאת מהמעלית.‬
‫טוב, אני בדרך ל…‬
‫בעצם אני לא יודעת לאן.‬
‫מצד שמאל.‬
‫לא! ימינה ביציאה מהמעלית.‬
‫ימינה ביציאה מהמעלית.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫בדיוק.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה נשאר איתי?‬ ‫-בטח.‬
‫יופי.‬
‫חכי רגע.‬
‫כן?‬ ‫-בעצם, טעיתי.‬
‫אהה…‬ ‫-כן, זאת לא החנות הנכונה.‬
‫יש חנות חדשה למטה, מעבר לכביש.‬
‫אתה רציני?‬
‫כן, זאת חנות מתמחה. סליחה.‬
‫טעות שלי.‬
‫טוב.‬ ‫-סליחה, זה למטה.‬
‫לא נורא.‬
‫אז איזה מין נשים אתה מעדיף בדרך כלל?‬
‫הלו?‬ ‫-כן?‬
‫אתה עדיין פה?‬ ‫-כן.‬
‫אדוני, תרוקן את הכיסים בבקשה.‬
‫זה בסדר, זה לא אני.‬
‫תרוקן את הכיסים.‬
‫ומה זה?‬ ‫-זה לא שלי.‬
‫זאת בדיוק הבעיה.‬ ‫-תעזבו אותי. הכול בסדר.‬
‫תעזבו אותי, לעזאזל!‬
‫אתה חושב על זה?‬
‫אתה לא נשמע מלא השראה.‬
‫נראה לי שאת אלה שחומקות ממני.‬
‫אלה שחומקות ממך?‬
‫בסדר.‬
‫נתראה בערב.‬ ‫-ביי, שלום.‬
‫"עלינו לגמר!‬
‫"עלינו, עלינו, עלינו לגמר!‬
‫"עלינו לגמר!‬
‫"עלינו…"‬
‫שלום, ברונו.‬ ‫-שלום, גברת פושאר.‬
‫ביקורת פתע. אני רוצה לדבר‬ ‫עם האפוטרופוס שלך, בבקשה.‬
‫הוא לא פה, הוא יצא לסידורים.‬
‫בסדר. בפעם שעברה‬ ‫הוא היה במכון כושר, וקודם בעבודה.‬
‫אני מצטערת, אני איאלץ לדווח.‬ ‫-ז'אן-לוק בדרך.‬
‫אני נשבע לך, הוא פה כל הזמן.‬ ‫-אנחנו מכירים?‬
‫חוק זה חוק.‬ ‫אני אכתוב דוח ואעביר לשירותי הרווחה.‬
‫שלום, גברת פושאר.‬
‫נחמד מצדך לבקר.‬
‫הייתי בשכונה, אז חשבתי לוודא שהכול בסדר.‬
‫הכול בסדר. רוצה לשתות בירה לכבוד הניצחון?‬
‫לא, תודה.‬
‫אני אוותר.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫זה היה מסוכן.‬ ‫-כמה פעמים אני צריך להגיד לך?‬
‫אל תפתח לה את הדלת!‬
‫לא התכוונתי לפתוח…‬ ‫-אתה עונה לי עכשיו?‬
‫מה קורה איתך?‬
‫בלעדיי, אתם כלום!‬
‫בסדר?‬
‫אתה בטוח שזה לא ההפך?‬
‫מה אמרת?‬
‫זה בסדר.‬
‫אנחנו מבינים.‬
‫ז'אן-לוק, בבקשה.‬
‫נו, איך הלך?‬
‫הייתה לי בעיה.‬
‫הייתה לך בעיה?‬
‫לא הצלחת לטפל בקלייר ובראול?‬
‫לא.‬
‫קדימה.‬
‫זין.‬
‫לא רק שלא הרגת אותם, מריאמה גם ברחה בגללך.‬
‫- מארסן לאסאן, תיאוריית לופן -‬
‫- ל'אובז'קטור -‬
‫פלר!‬
‫כן.‬
‫מישהי מחכה לך.‬
‫פלר בלנז'ה?‬
‫את זאת שכותבת את הכתבות על אסאן דיופ?‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫אפשר לדבר במקום דיסקרטי?‬
‫אני צריכה את עזרתך.‬
‫מה קורה בראשון בלילה?‬ ‫-גמר גביע העולם.‬
‫נכון. אז איפה יהיו כל הפריזאים?‬
‫יצפו במשחק.‬
‫בדיוק.‬
‫מול הטלוויזיה, לא ברחוב.‬
‫זמן מושלם לבצע שוד.‬
‫שוד של חנות התכשיטים הזאת.‬
‫בראשון בלילה, נבחרת צרפת‬ ‫תעשה היסטוריה, ואנחנו נחזור הביתה עשירים.‬
‫למה לעשות דבר כזה?‬ ‫-למה לא?‬
‫ברור למה. אנחנו לא גנבים.‬ ‫עשינו את זה כי לא הייתה לנו ברירה.‬
‫אז תדמיין שאין ברירה!‬
‫מובן?‬
‫קדימה.‬
‫יהיה בסדר, אנחנו נטפל בך.‬
‫אני רוצה לדבר עם שוטר.‬
‫משטרה! הוא רוצה לדבר איתכם.‬
‫שלום.‬
‫מי שדחף אותי… קוראים לו קלר.‬
‫ז'אן-לוק קלר.‬
‫הוא זה שגנב את הפנינה השחורה.‬
‫שימו לב, אנחנו מחפשים‬ ‫אדם בשם ז'אן-לוק קלר‬
‫בחשד לניסיון לרצח ולגניבת הפנינה השחורה.‬
‫הלו?‬
‫איפה לופן מאזין לשיר האהוב עליו?‬
‫למה את שואלת דבר כזה?‬
‫תקשיב לי. צדקת.‬
‫דיופ בחיים.‬
‫מה? איך את יודעת?‬
‫אמא של דיופ בפריז.‬
‫היא באה אליי כדי לקבוע פגישה עם הבן שלה.‬
‫במקום שבו הג'נטלמן מאזין‬ ‫לשיר האהוב עליו. קדימה, תחשוב.‬
‫- ניפגש הערב‬ ‫במקום בו הג'נטלמן מאזין לשירו האהוב -‬
‫- סאני -‬
‫נשתמש בה כדי למצוא את דיופ. תחשוב.‬
‫איפה לופן מאזין למוזיקה?‬
‫איפה לופן… חכי רגע.‬
‫תני לי לחשוב. היה איזה קונצרט.‬
‫יש קונצרט ב"שני חיוכי הגברת",‬ ‫אבל הוא בווישי.‬
‫לא, זה רחוק מדי.‬
‫טוב, רגע. איפה הקונצרט?‬
‫קונצרט, קונצרט… "האחוזה המסתורית"!‬
‫אופרה גרנייה!‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫בטוח לגמרי.‬
‫מושלם. תודה על המידע.‬
‫מה נעשה? עקרונית, מותר לכם לשחק בלי מאמן.‬
‫אני אתן לכם דקה לחשוב ולהחליט.‬
‫אין מצב.‬
‫המאמן כל הזמן‬ ‫אומר לנו לבוא בזמן, ואז מבריז.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫יש לך חשק לשחק?‬ ‫-לא.‬
‫אי אפשר לשחק בלעדיו.‬
‫אין מצב.‬ ‫-בלי המאמן, אין מצב.‬
‫כן, איך נסתדר עם טקטיקה וחילופים?‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫אתם מוותרים או מה?‬
‫לא. אנחנו נסתדר בלעדיו.‬
‫הוא לימד אותנו כל מה שצריך לדעת.‬
‫כל אחד ישמור על העמדה שלו,‬ ‫ונשחק כקבוצה. אנחנו יכולים.‬
‫כן.‬ ‫-קדימה!‬
‫1, 2, 3…‬ ‫-קבוצה!‬
‫קדימה, ראול!‬
‫סופיה? אני צריך‬ ‫שתשלחי תגבורת כדי לעצור את דיופ.‬
‫הוא באופרה גרנייה!‬ ‫-באמת?‬
‫ראיתי בעיתון מודעה עם קוד שמיועד לאסאן.‬
‫אתה רוצה שנצא למבצע כי ראית מודעה בעיתון?‬
‫חשבתי שאתם בקשר, לא?‬
‫סופיה, לופן מתקשר באמצעות קודים בעיתונים.‬
‫את חייבת לסמוך עליי!‬
‫- סאני -‬
‫זאת בדיוק הבעיה.‬
‫אני כבר לא סומכת עליך, יוסף.‬
‫אם את לא מאמינה,‬ ‫תקראי את "האחוזה המסתורית".‬
‫הכול שם.‬ ‫-נמאס לי להקשיב לשטויות שלך.‬
‫סופיה, בבקשה, תקשיבי לי.‬
‫יוסף, אני כבר לא יודעת‬ ‫אם אתה בצד שלי או שלו.‬
‫תקשיב,‬
‫בן.‬
‫תקשיב.‬
‫יופי כזה‬
‫לא שייך לאף אחד.‬
‫הוא גם שלנו.‬
‫אתה יודע איך קוראים למישהו כמו אבא שלך?‬
‫ג'נטלמן.‬
‫זה נכון.‬
‫היי! ערב טוב, אדוני.‬
‫הצידה, בבקשה.‬ ‫-חבר'ה, אני שוטר.‬
‫גם אני שוטר. כרטיס, בבקשה.‬ ‫-לא עכשיו, חבר'ה.‬
‫הנה. בבקשה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫בסדר? יופי. ביי.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬