Слухаю.
Бене.
Це я.
Як ти?
Усе гаразд.
Не брехатиму, бувало й краще.
Ліжко не дуже.
А їжа…
Навіть не починатиму.
Слів бракує описати.
-Слабкого просмажування, як ти любиш. -Дякую.
Та з ліжком не зараджу.
Слухай,
кепські новини.
Клер приходила.
Вона знає, що ти живий.
Звідки?
Гадки не маю.
Не від мене.
Я нічого не казав.
-Вона знає, що я тренер? -Ні.
Але вона розумніша за тебе.
-Зрештою здогадається. -Я знаю.
Що з твоєю матір'ю? Де вона?
Викрадача звуть Жан-Люк Келлер.
Привид з минулого, ти його не знаєш.
Це було давно.
Ти мусиш захистити Рауля і Клер.
Не дай їх скривдити.
Не хвилюйся.
Я про це подбаю.
Тримайся там.
Добре?
І смачного.
Дякую.
ПІДОЗРЮВАНІ
РОДИНА ПЕЛЛЕҐРІНІ
Найбагатші люди, яких ти грабував.
Усі, кого ти обдурив, відколи ми працюємо разом.
Чимало ворогів.
Закладаюся, що викрадач Маріами серед них.
ЛЮПЕН
Браслет, що був на тобі, він украв для тебе?
А картина Мане? Звідки вона в тебе?
А перлина? Де вона?
Зробимо по-іншому.
Поглянь. Ти його знаєш?
Він член твоєї команди?
Ви справді у відчаї.
Цей хлопець
мертвий.
ҐЕДІРА, ЙОССЕФ — ПОЛІЦІЯ
А він? Так званий покупець.
Ти його знаєш?
Він працює з вами?
Дивися на мене, коли говорю.
Я не співпрацюю з поліцією.
І що?
Я мало що дізнався.
Манон заарештували за крадіжку.
Її переводять до в'язниці.
Ще й фальшиві купюри підсунули.
Знаєш, де працює дружина Діопа?
-Я приведу її до тебе. -Ні.
Залишиться сама — убий.
Він замахнувся на Манон — замахнемося на його сім'ю.
Час із цим закінчувати.
Більше жодних ігор.
Добре.
Ні!
-Що це з Тюрамом? -Повірити не можу!
Ні, не може бути все дарма!
Я зараз здурію.
Залишається хвилина до кінця тайму…
Що ти тут робиш?
Який ти люб'язний.
Мені Бруно подзвонив.
Бо ти хотів мене бачити.
Гаразд. Усе ясно.
-Чекай! Раз ти вже тут… -Ти вибачишся?
-Це не… Тобто… -Гаразд.
Добре!
Вибач.
Прошу, заходь.
Я в депресії. Наші не атакують.
Поки ви там, дістаньте картоплю з печі.
То як Келлер?
Припини. Я знаю, що ти думаєш.
Переважно, що ти дивак.
Хто так зберігає кетчуп?
Це щоб потім не стукати по пляшці.
Розумно.
Гол!
Тюрам забив! У нас є гол. Так!
Привіт.
-Ви Клер? -Так.
Привіт, Алексе.
Це Клер.
Проведіть, будь ласка, Рауля додому. Я чекатиму вас унизу.
Поясню пізніше.
Дякую.
-Він стежив за мною. Я впевнена. -Хто це був?
Гадки не маю. Може, ворог Ассана.
-Не знаю. -Або це тато його прислав.
Зачекайте. Знову сумніви?
З ним ніколи не знаєш.
Він живий і повернеться.
Можете зайти на кілька хвилин?
Щоб перевірити. Я не почуваюся в безпеці.
Без проблем.
Дякую.
Тут нікого немає.
Дякую. Я сама.
Дякую.
Фух!
Що ж.
Я голодний. Замовимо щось?
Ні, сину. Я щось приготую.
Не знаю. Зроблю пасту. Як щодо пасти з кетчупом?
-Клас. -Добре.
Подивимося…
Я іду спати. Хочу відпочити перед завтрашньою грою.
Добре, сонечко.
Ми розраховуємо на тебе завтра.
Добраніч, мамо. Добраніч, тренере.
-Добраніч. -Добраніч.
-Не забудь про кросівки. -Звісно.
Поставте тут. Дякую.
-Що з кросівками? -Та нічого.
Він хоче такі ж, як були в батька. Це наче талісман.
Мене дещо турбує, але я йому про це не казала.
Не думаю, що йти на гру — добра ідея.
Боюся, за нами стежитимуть. Що скажете?
Скажу, що я буду там.
Не хвилюйтеся.
Ця гра важлива для Рауля, тож розраховуйте на мене.
Дивно.
У вас немає нічого спільного з Ассаном.
Ви…
такий уважний, надійний.
Але
вас дещо об'єднує — ви ніколи не хвилюєтеся.
Я хвилююся.
Постійно хвилююся.
Гадаєте…
Якби все було інакше,
може, ми могли б
вийти з френдзони?
Тепер ви хвилюєтеся.
Вибачте, я неправильно зрозуміла.
Замкніть двері.
Зачиніть вікна й увімкніть сигналізацію.
Я не знаю, як вона вмикається.
Зараз подивлюся.
-То… -Знаєте код?
Так, 1864.
Гаразд.
Ще не активована.
-Он як. -Ні.
НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ — ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ
Ти працював із Діопом, щоб дістати Мане.
Що?
Припини вважати мене ідіоткою.
Мане, браслет, це все завдяки йому.
Досить брехати мені, Йоссефе.
Добре. Так, це правда.
Він був тут кілька днів тому.
Що-що?
Діоп був тут, а ти його не заарештовував? Жартуєш?
Спробуй одягти на нього наручники.
Побачимо, чи вдасться.
Що з тобою? Ти з глузду з'їхав?
Ми з ним домовилися.
Якщо я допоможу, він здасться. Така була угода.
Але потім…
Він мене обдурив.
Авжеж. Про що ти думав?
Не бачиш, що він тобі не друг?
Ти не хочеш його арешту.
Бо ти ним захоплюєшся.
Набридло бути Ґанімаром, і ти став спільником Люпена.
Хочеш мене заарештувати? Будь ласка.
У тебе немає доказів.
Це правда.
Бачиш?
Уже говориш як злочинець.
Якщо він знову з тобою зв'яжеться, скажи мені.
Я востаннє тобі пробачаю.
-Вона тебе бачила? -Думаю, так.
-Думаєш чи впевнений? -Не знаю.
Упевнений.
Вона буде напоготові.
Байдуже.
Убий її завтра. Щойно вона вийде з дому.
-Жане-Люку… -Що?
Га?
Забув, що я для тебе зробив?
Без мене тебе б убили у в'язниці.
Убий дружину Діопа. Я подбаю про стару.
Це останній раунд. Не налажай.
Зрозумів? Не підведи мене.
Чекай.
Де моя вода?
Бачила мою пляшку?
Ні.
Дивився в холодильнику?
Я знаю, про що ти думаєш.
Переважно, що ти дивак. Хто так зберігає кетчуп?
-Вітаю. Я Алекс, новий тренер. -Дуже приємно.
Мамо.
Усе гаразд?
Так, усе добре. Ось твоя пляшка.
-Тримай. -Дякую.
Гадаєш, він прийде на гру?
Хто?
Сама знаєш.
Тато.
Не знаю, сонце.
Не може бути.
Дивіться, куди йдете!
Вибачте, пане.
Вибачте. Мою машину щойно вкрали.
Мабуть, хтось із них.
Вони всюди.
Перепрошую.
Де відділення поліції? Хочу подати заяву.
Інакше це не припиниться.
Пройдіть 100 метрів. Другий поворот праворуч.
-Хай вас Бог благословить. -Дякую. До побачення.
Ти хто?
Діоп. Ассан Діоп. Я попередній орендар.
Дякую.
СЕНЕГАЛ
СКАЖИ САННІ, ЩО Я ЙОГО ЛЮБЛЮ, АЛЕ ЙОМУ КРАЩЕ БЕЗ МЕНЕ
БАБАКАР ДІОП ПРОСПЕКТ ОПОРУ, 15
Мама.
Вітаю, пане. Вибачте, що турбую.
Я шукаю свого сина. Він колись тут жив.
МЕТРО
Привіт, Алексе.
Привіт, Клер. Як справи?
Усе гаразд.
Ви добре спали? Якісь проблеми?
Жодних проблем. Я чудово виспалася.
Вибачте за вчора. Я була…
Маю надію, я не змусила вас нервувати.
Мене не так легко змусити нервувати.
Справді?
Я тут подумала.
Навіть якщо Ассан живий, це не означає, що мені не можна жити далі.
З кимось іншим.
Так… Авжеж.
Хвилинку.
-Де ви зараз? -Я в галереї «Лафаєт».
Шукаю кросівки для Рауля на сьогоднішній матч.
-Але заблукала. -Кросівки на третьому поверсі.
-Їдьте на ліфті. Так буде швидше. -Гаразд. Ліфт…
Перед вами.
Золотий ліфт.
Так, є золотий ліфт.
Ви добре знаєте це місце.
-Який поверх, кажете? -Третій.
Третій.
Добре.
Отже. Мені треба знайти правильну людину, але це нелегко.
Ви когось знайшли?
Ви про що?
Правильну людину.
У вас хтось є?
Це було давно. Уже все скінчено.
Добре.
Тобто в мене може бути невеличкий шанс?
Ми виходимо з френдзони?
Ні, я виходжу з ліфта.
Гаразд, я іду…
Не знаю, куди я іду.
Зверніть ліворуч.
Ні! Праворуч від ліфта.
Праворуч від ліфта.
Добре. Зрозуміло.
-Гаразд. -Добре.
-Ви будете зі мною на зв'язку? -Звісно.
Добре.
Чекайте.
-Що? -Я помилився.
-Он як. -Так. Це не та крамниця.
Їхня нова крамниця внизу, через дорогу.
Ви серйозно?
Так, спеціалізована крамниця.
Вибачте.
-Що ж. -Мусите спуститися.
Нічого.
То які жінки вам подобаються?
-Алло? -Що?
-Ви ще тут? -Так.
Пане, будь ласка. Покажіть кишені.
Це не я. Усе гаразд.
Покажіть.
-Що це? -Це не моє.
-У нас проблема. -Відпустіть мене!
Відпустіть. Чорт!
Ви обмірковуєте?
Ви не надто натхненні.
Мабуть, такі, що вислизають.
Такі, що вислизають?
Добре.
-До вечора. -Добре. Бувайте.
Ми у фіналі!
Ми, ми Ми у фіналі!
Ми…
-Привіт, Бруно. -Вітаю, пані Фушар.
Перевірка. Хочу поговорити з опікуном.
Його тут немає. Пішов у справах.
Минулого разу він був у спортзалі. Перед тим на роботі.
-Вибач. Я маю подати заяву. -Жан-Люк уже їде.
-Клянуся, він постійно тут. -Ми знайомі, юначе?
Правила є правила. Я подаю звіт у соцслужби.
Вітаю, пані Фушар.
Дякую, що зайшли.
Хотіла пересвідчитися, що все добре.
Усе гаразд. Хочете пива на честь перемоги?
Ні, дякую.
Я пас.
-Бувайте. -Бувайте.
-Мало не попався. -Скільки разів тобі казати?
Не відчиняй їй дверей!
-Я не хотів… -Огризаєшся?
Що з тобою?
Без мене ви ніщо!
Ясно?
А не навпаки?
Що ти сказала?
Усе гаразд.
Ми розуміємо.
Прошу, Жане-Люку.
Як усе пройшло?
У мене були проблеми.
У тебе були проблеми?
Ти не подбав про Клер і Рауля?
Ні.
Іди.
Чорт.
Ти не лише не вбив їх, а завдяки тобі Маріама втекла.
ВІД АРСЕНА ДО АССАНА, ТЕОРІЯ ЛЮПЕНА
ОПОНЕНТ БУЛЬВАР ДЕ ҐРЕНЕЛЬ, 10 — ПАРИЖ
ОПОНЕНТ
Флер.
Що?
До тебе прийшли.
Флер Беланже?
Це ви пишете статті про Ассана Діопа?
Чим можу допомогти?
Поговоримо наодинці?
Мені потрібна ваша допомога.
-Що буде в неділю? -Фінал чемпіонату світу.
Так. І де будуть жителі Парижу?
Дивитимуться гру.
Саме так.
Усі будуть перед телевізором.
Ідеальний час для пограбування.
Пограбування ювелірної крамниці.
У неділю французька команда увійде в історію, а ми станемо багатими.
-Навіщо нам це робити? -А чому ні?
Так. Ми не злодії. Ми зробили це раз, бо не мали вибору.
То вдайте, що не маєте!
Ясно?
Ходімо.
Ми про вас подбаємо.
Хочу поговорити з поліцією.
Офіцере! Підійдіть.
Вітаю.
Тип, який штовхнув мене. Його звати Келлер.
Жан-Люк Келлер.
Це він украв Чорну перлину.
До уваги підрозділів. Розшукується Жан-Люк Келлер.
За замах на вбивство. І за крадіжку Чорної перлини.
Алло.
Де Люпен слухає улюблену музику?
Чому ти питаєш?
Послухай. Ти мав рацію.
Діоп живий.
Що? Звідки ти знаєш?
Мама Діопа в Парижі.
Прийшла до мене, хоче зустрітися із сином.
Там, де шляхетний грабіжник слухає улюблену музику. Добре подумай.
СЬОГОДНІ, ДЕ ШЛЯХЕТНИЙ ГРАБІЖНИК СЛУХАЄ МУЗИКУ
САННІ АНОНІМ — ПАРИЖ
Завдяки їй ми знайдемо Діопа.
Де Люпен слухає музику?
Де Люпен… Чекай.
Дай подумати. Концерт.
Є один у «Двох усмішках дами», але він у Віші.
Ні. Надто далеко.
Гаразд, зачекай. Де концерт?
Концерт, концерт… «Таємничий особняк»!
-Опера Гарньє! -Ти впевнений?
На всі сто.
Чудово. Дякую за інформацію.
Що робитимете? Можна грати без тренера.
Я дам вам хвилину подумати й вирішити.
От лажа.
Тренер каже, щоб були вчасно, а сам підставляє нас.
-Що нам тепер робити? -Не знаю.
-Будемо грати? -Ні.
Без тренера ніяк.
-Нічого не вийде. -Як без тренера?
Так. Як бути з тактикою і замінами?
Ні, це неможливо.
Пропускаєте гру?
Ні. Ми впораємося.
Він навчив нас усього.
Усім тримати позиції. Ми команда. Впораємося.
-Так. -Ходімо!
-Раз, два, три. -Команда!
Уперед, Раулю!
Софіє, надішли підмогу, щоб арештувати Діопа.
-Він в опері Гарньє. -Правда?
Я бачив оголошення з кодом для Ассана.
То я маю почати операцію через оголошення?
Я думала, ви спілкуєтеся.
Софіє, Люпен спілкується кодами в газетах.
Повір мені!
САННІ АНОНІМ — ПАРИЖ
У цьому й проблема.
Я більше тобі не довіряю.
Не віриш — прочитай «Таємничий особняк».
-Там усе написано. -Мені набридло це лайно.
Софіє, прошу. Послухай.
Йоссефе, я вже й не знаю, на чиєму ти боці.
Слухай,
синку.
Слухай.
Ця краса
не належить нікому.
Вона й наша з тобою.
Знаєш, як називають таких, як твій тато?
Шляхетний джентльмен.
Це правда.
Пане! Добрий вечір, пане.
-Відійдіть, пане. -Друзі, я з поліції.
-Я теж. Ваш квиток. -Не зараз, прошу.
Ось. Будь ласка.
Усе гаразд?
Усе добре? Гаразд. Чао.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин