Halo, Raoule? Ovdje mama. Nisi doma?
Samo sam ti htjela reći da sam još u bolnici
i neću tako skoro završiti.
Zato će svratiti ujko Martin.
Doći će za pet minuta iz policijske postaje.
Eto. Pusa, sine!
Vidimo se poslije.
Dobro si spavala?
Što je sve ovo?
To je moj život.
Ja sam svatko.
Ali sad više nisam nitko.
Izgubio sam prijatelja i obitelj. Čak i biser.
Srećom, ti si ovdje.
Našao sam te.
Imam milijun pitanja.
Zapravo, samo jedno.
Zašto?
Zašto nisi došla za nama?
Nakon što ste otišli u Francusku…
U glavi sam imala samo jednu misao.
Da dovoljno zaradim da dođem za tobom i tatom.
Gotovo sam uspjela.
Još tjedan-dva i imala bih za kartu.
Ali moj je šef bio lopov.
Jednog dana, bez upozorenja,
prepolovio je plaću svim zaposlenima.
Molim?
Daj mi moj novac!
Naravno, otpustio me.
Zato sam se vratila da uzmem ono što mi je ostao dužan.
Meni i svima.
Ali uhitili su me.
Kad si me nazvao u zatvor,
bilo me tako sram!
Žao mi je.
Nisam znala kad ću izaći.
Odande nisam mogla učiniti ništa za tebe.
Kad sam izašla,
nisam više imala ništa.
Postala sam kradljivica.
Prava.
Vrhunska, kao ti.
Ali vjeruj mi.
Nije prošao ni dan da nisam pomislila na tebe, Sanni.
Na tebe i na tvog oca.
CLAIRE (RAOULOVA MAMA) PROMJENA GLASA
-Da, Claire? -Assane, moraš doći.
Trebamo te.
-Zovete me Assane. -Znam da si to ti.
Dosta smo gubili vrijeme. Dođi.
Evo me.
Okej. Raoule?
U redu je.
Idi.
Rekao sam ti da je živ.
Ma daj!
Ovuda.
Nevjerojatno.
Čovječe!
-Ovo je tvoje skrovište? -Moja šuplja igla.
Ovdje smo sigurni.
Imaš cijelu zbirku!
Pretpostavljam da za ovo zna samo Ben.
Znao je samo Ben.
Dobar dan.
Ovo je Mariama.
Moja majka.
Kako mi je drago što vas upoznajem!
-Raoul? -Da.
Na ovom Svjetskom prvenstvu Francuska je protiv Brazila…
Imao sam pravo. Nema nikoga.
Ne znam, Kellere. Ne znam.
Ne sviđa mi se to. I nije u redu!
-Što su nam skrivili? -Pa što!
-Koga briga! Bogati su! -Ne trebamo novac!
Objasnit ću ti nešto.
Ili ćeš me poslušati ili se gubite.
Ne dolazite mi kad vam pokuca socijalna.
Francuzi su u plavom, s bijelim hlačicama i crvenim soknama!
A brazilska reprezentacija u tradicionalnom je žutom dresu.
U hodniku francuske reprezentacije vlada uzbuđenje…
Dobro.
Utakmica počinje za pet minuta. Budite spremni.
Mogu li vam pomoći?
Ne treba.
-Što radite? -Dođite vidjeti.
Vi imate ovu?
Da vidimo…
-Da, tu. -A ovu nemate?
-Ne, nju nemam. -Tip je bogme drzak.
Samo naljepnica. Lažna registracija.
Ukraden je.
-Ne shvaćam. -Trebam ključeve.
-Ne! Nazvat ću vlasnika da… -Da ćemo zaplijeniti skuter?
-Pa… -Gluposti! Razmislite!
Na njegovoj ste strani?
-Čijoj? -Kradljivaca! Na strani ste kradljivaca?
Ili policije?
-Policije. -Onda mi dajte ključeve.
Odmah. Ovo je intervencija. Brže!
Da, dobro.
-Ajmo! Ključeve! -Pardon.
Ključevi! Hvala.
Ovo zadržite.
Hvala.
Hop!
-Oprostite! -Da?
Možete li mi potpisati?
-Mogu. Kako se zovete? François? -Da.
François. To mi se sviđa.
-Kemijska. -Poštujete proceduru. Nego, François.
-Pomozite mi da se odvežem. -Hoću, pardon.
Naravno.
-Oprostite. -Pazite, prska.
-Da, malo prska. -Eto. Može?
-Idite. -Hvala!
Što radiš?
Ništa. Kako ste?
-Laže, zar ne? -Da, laže. I to loše.
Eto!
Ministar unutarnjih. Može bilo koga izvući iz zatvora.
-Recimo Bena. -Da.
Strašno je korumpiran. Ako mu nađem slabu točku, neće me odbiti.
Što?
-Opljačkat ćeš ministra? -Čekaj.
Nećemo čekati.
Claire i ja razgovarale smo i odlučile.
Naći ćemo dobrog odvjetnika za Bena. Dotad se skrivamo.
-Daleko od Pariza! -Da. Nađi nam skrovište.
Sigurno ga imaš.
Nije idealno, ali nismo idealna obitelj.
Bar ćemo biti zajedno da sagradimo novi život.
Bili bismo u bijegu, Claire.
Zovi to kako hoćeš.
Taj prijedlog već je bio na stolu. Bila si protiv njega.
Jesam. Bila sam protiv jer si ti bio živ.
Ali sad si mrtav, sjećaš se? Ne odlučuješ ti.
Shvatio sam.
-Nemam pravo glasa? -Ne.
Dobro.
Dajte da nešto završim.
Naći ćemo odvjetnika za Bena i odlazimo za dva dana. Može?
Može.
Imate dobar utjecaj na njega.
Dobro me slušaj.
Imaš ženu i dijete kojima trebaš.
Gotovo je s provalama i prerušavanjem.
Obećavaš?
Obećavam, mama.
Pukovnik Ali Abdelkerim.
Čadska vojska.
Poštovanje, pukovniče.
-Poznajemo li se? -Bili smo zajedno u vojsci u Čadu.
Operacija Limousin, 1969.
Prolazim kroz Pariz. Htio sam vas pozdraviti.
-Ne sjećam vas se. -Ne čudim se.
Imao sam 13 g. kad sam vam bio vodič.
U toj dobi svi smo mi slični. Sami ste to rekli.
-Dobro se sjećam. -Ma ne!
Ali!
-Mali Ali! -Taj sam.
Dobro te se sjećam! Mali Ali!
Drago mi je što te vidim! Uđi!
-Uđi! -Hvala, pukovniče.
Ovo je sjajno!
-Baš mi je drago. -Također.
Znaš što? Drago mi je što više nisam u vojsci.
Nema više pravih muškaraca! Sve same tetke.
Oprosti. Znam da više ne smijemo govoriti takve gluposti.
Kći kaže da sam stari nazadnjak.
Ja vam ne zamjeram, pukovniče. I tada ste govorili iz srca.
E, da.
Znate, postao sam vojnik jer ste mi vi bili uzor.
-Ma daj! -Zaista.
Nikad nisam shvatio zašto niste postali general! Nikad!
E pa, baš smiješno. Znaš što?
Oni gore su se probudili!
Danas mi uručuju Legiju časti u Beauvauu!
Napokon!
Bilo je i vrijeme! Prokleti političari!
Gibak i okretan.
Mili Bože!
Sjećaš se parole Šeste kolonijalne pješadijske!
Naravno, pukovniče!
-Gibak… -I okretan!
Čekaj.
Što radiš danas popodne?
-Ništa važno. -Moj si.
-Gibak… -I okretan!
Idite!
Kapetan promatra teren koji će Brazilu možda donijeti…
-Idemo. -Čekaj. Gle!
Nema nikoga.
-Siguran si u ovo? -Sto posto.
Ja samo znam da smo propustili utakmicu godine.
Ili poniženje stoljeća.
Još ne znamo.
Možda Brazil već vodi 2:0.
Nemoj tako!
Pogodak!
…ekipa je potpuno izgubila polet i Francuzi su ih potpuno nadjačali.
Ne, nije tako. To je problem ove ekipe.
Uvijek su vrlo oprezni.
Dokle god ne postignemo razliku, u problemima smo.
Da, u problemima smo.
Na mjestu odmor, momče.
Ali!
-Kako si, momče? -Odlično. A vi?
Dobro sam.
Dođi da te upoznam s nekim.
Ali, ovo je ministar unutarnjih poslova. Prvi murjak Francuske.
Ministre, dopustite da vam predstavim pukovnika Alija Abdelkerima.
Dečko nam je dobro služio dok smo bili dolje.
-Drago mi je, ministre. -Drago mi je.
Vaše mi je lice poznato.
Poznajemo li se?
Znate, ministre,
ima na tisuće lica poput mojeg.
To je lice boraca za Francusku.
Onih koji su prolili krv za tuđu zastavu.
Ali ja se ne žalim!
Francuska je bila vrlo zahvalna.
Imam krasan orden.
Naravno.
Hvalevrijedno.
Francuska vam je zahvalna na službi, gospodine…
Abdelkerim.
Sin Mariame i Babakara.
Hvalevrijedno.
Hoćemo li početi s ceremonijom?
Kako si spustio tog političara na pravo mjesto!
Kad mi uruče medalju, plaćam piće.
Dva.
Razumijem!
Na mjestu odmor.
Vidimo se poslije.
Mogu pomoći, gospodine?
Momče, ne zovi me „gospodine”.
-Ja sam potpukovnik. -Ispričavam se, potpukovniče.
Ali to je ministrov ured. Morate se vratiti dolje.
Glupačo! Kako ste tako nespretni?
-Vratite se sami. -U redu.
Ne brišite me, samo razmazujete!
-Što je bilo? -Nevjerojatno.
Ova glupača uništila mi je smoking!
MINISTARSTVO UNUTARNJIH POSLOVA POVJERLJIVO
Otvorite!
Uljez u ministrovom uredu! Neka nitko ne izlazi!
Nitko!
Hajde!
Razvalite vrata ako treba! Uhvatite ga!
Imali smo provalu. Sve pretražujemo.
Molimo da ostanete unutar ministarstva.
-Što se zbiva, pukovniče? -Nemam blagog pojma!
Provala.
Raširite ruke.
Otvorite torbe!
Zar nemaš srama? Zajedno smo služili u Čadu!
Samo izvršava naredbu.
Činovničiću, nećeš ga valjda uhititi zbog stetoskopa!
Vojni je liječnik!
Instruktor mi ga je dao za prvu misiju. Ne odvajam se od njega!
Na mjestu odmor!
Gibak…
I okretan.
Imaš ga?
Naravno. Nisam nemoćna starica.
Imaš ženu i dijete kojima trebaš.
Gotovo je s provalama i prerušavanjem.
Obećavaš?
Obećavam, mama.
Ženi možeš lagati, ali majci ne.
Učinit ćeš po svom, zar ne?
Ne možemo bježati.
Keller nas neće pustiti na miru. I imam plan.
Dobro.
Daj onda da ti pomognem.
Koji ti je plan?
Sigurno možemo nešto saznati o ministru.
Ali netko treba ući u njegov ured.
Kako ste tako nespretni?
-Vratite se sami. -U redu.
Ne brišite me, samo razmazujete!
Nevjerojatno!
-Izvest ćeš diverziju. -Glupača mi je uništila smoking!
-Malo poštovanja! -Ma da!
Što vi ovdje radite?
Mislila sam da treba posluživati svugdje.
Ne! Vratite se dolje!
-U redu. -Idemo!
-A vi? -Išao sam u kupaonicu.
Vratite se dolje!
Dotle ću ja otvoriti sef. Ali mogli bi me pretražiti na izlazu.
Gospodine!
Vidjela sam nekog da ulazi u ministrov ured.
Ali nije on odavde!
-Siđite. -U redu.
Zato ćeš ti isprazniti sef.
Otvorite!
Ući ćeš u ured dok ja budem bježao hodnicima.
Uljez u ministrovom uredu! Neka nitko ne izlazi!
Nitko!
Kad uđeš, imat ćeš samo toliko vremena da isprazniš sef.
Uzmi što trebaš i brzo idi.
Kako da znam što trebam uzeti?
Ostavit ću ti trag.
Čekaj. Zašto ne bi mene pretražili?
Jednom mi je prijateljica rekla veliku istinu.
Kad si žena moje dobi i izgledaš kao ja,
smjesta te svrstaju u smeće.
Od 40-godišnjeg crnca nevidljiviji je samo netko.
Crnkinja.
-Od… -Oprezno, mladiću!
Određene dobi.
Lukava ti je prijateljica!
Upoznat ćeš me s njom?
Malo je prekasno za to.
Ako sve prođe dobro, bit će ponosna na nas.
Naći ćemo se u dvorištu.
Imali smo provalu. Sve pretražujemo.
Molimo da ostanete unutar ministarstva.
Gibak…
I okretan.
Pobjeći ćemo kroz tunele.
Imaš ga?
Naravno. Nisam nemoćna starica.
Primijetili su nas. Dođi.
Stanite!
Ovuda! Bježe kroz tunele!
Možeš, mama?
Da. Samo ti ubrzaj. Ne brini se za mene.
Desno!
-Gdje smo? -Elizejska palača!
Tuda evakuiraju predsjednika u slučaju napada! Još malo!
Ne znam plivati!
Predvidio sam to. Dođi, brzo!
Požurite se! Ovuda!
Brzo! Bježe!
-Stanite! -Hajde!
Gas!
Stani!
Sranje!
Ne mogu vjerovati!
Ovamo svatko može ušetati!
Ministre, pobjegli su podzemnim tunelima.
Sranje!
JA
Svi van.
Van!
Vi ste uzeli moj mobitel?
Bravo! Dobar zaključak za prvog murjaka Francuske.
Na popisu vaših kontakata ima puno ljudi.
Krijumčara, trgovaca oružjem, nacionalista.
Neobično za nekog nepotkupljivog.
Koliko želite?
Ne želim novac.
-Izvucite nekog iz zatvora. -Šalite se!
Ne dolazi u obzir.
Razumijem. Normalna reakcija.
Poslat ću mobitel novinarima pa ćemo vidjeti. Doviđenja!
-Neću vam više smetati. -Čekajte!
Koga želite da izvučem?
KAZNIONICA
Dobar dan.
Ako vrisneš…
oboje idemo u zatvor.
Da maknem ruku?
Što hoćeš od mene?
Pomozi da ulovim Kellera.
On se jedini brinuo za mene.
I htio bi da ga cinkam?
Da.
Ti ne znaš što je odanost, je li?
Imao sam 17 godina.
Što bi ti?
Da odemo u zatvor umjesto Kellera?
-Izdao si obitelj! -Koju obitelj?
Obitelj koja tjera djecu da se tuku. Koja ih tjera da kradu.
Da ubijaju.
Keller ti nije rekao što se dogodilo '98.
Što ste uzeli?
-Ne znam! -Uspori! Pobjegli smo!
Gdje su smaragdi? Gdje su?
Gdje su smaragdi, jebote?
Kvragu…
Sranje!
Otvori pretinac.
-Što? -Otvori pretinac! Brzo!
Hajde!
-Što želiš? -Pucaj.
-Ti si lud! -Pucaj!
-Bruno! -Pucaj! Brzo!
Neću pucati!
Pucaj ili ću te ubiti. Jasno?
-Hajde, pucaj! -Ne slušaj ga.
-Ne daj da te zastraši! -Pucaj!
-Bruno, ne!
-Pucaj! -Pusti to!
-Pucaj! -Bruno!
-Pucaj!
Pazi!
Jesi li dobro?
Prisilio me.
Znam.
To je bila nesreća…
-Pokret! Ide murja. -Bila je nesreća.
Bili smo mladi i naivni.
Govorio je da nas štiti, a iskorištavao nas je.
To ti je pravi Keller.
Nemoj i dalje plaćati za njega.
Manon, ne želiš natrag u zatvor.
Učini onda to.
Nazovi ga.
Dogovori sastanak.
PRIVATNI BROJ
Halo?
Ja sam. Izašla sam.
Već?
Kako si uspjela?
Proceduralna pogreška.
Sad se moramo riješiti bisera i otići.
Našla sam kupca. Večeras kod Slavoluka pobjede.
-Dođi onamo. -Dobro.
Može. Vidimo se večeras.
Evo!
Fina teletina na bijelo!
Lijepo.
-Tko je to najviše volio? -Lupin, naravno.
Ne.
Moj otac.
Aha!
Sutra odlazimo.
Bit ćemo slobodni.
Napokon.
Nije to.
Gdje je?
Ova.
U njoj je.
„Grimaudan, bivši policijski inspektor.
Povjerljive istrage.”
CRNI BISER
Pa naravno!
Kvrapcu…
-Halo? -Sofia?
-Javio mi se Assane. -Što je rekao?
Doći će na Étoile s Crnim biserom.
A je li? Tako ti je rekao?
Ne, ali sigurno će doći!
Poslao mi je fotku Slavoluka pobjede s potpisom „Grimaudan.”
Grimaudan je Lupinov pseudonim u…
U knjizi Lupin je opet prevario Ganimarda?
-Ne? -Sofia, prestani.
Ne, nego u Crnom biseru.
Dobili smo dojavu o Crnom biseru. Kod nekog Kellera je.
Kod nekog drugog? Još logičnije!
-Moramo intervenirati! Vjeruj mi! -Intervenirati u što?
Ti si poludio, Guédira!
Tražila si da ti kažem kad mi se Assane javi. To i radim.
Molim te, vjeruj mi.
Assane će sigurno biti ondje. Moramo intervenirati.
Dobro.
Dobro, idemo.
-Da nisi zabrljao! -Vidimo se ondje.
Neće doći.
Što ti ovdje radiš?
Gotovo je. Izdala te.
-O čemu govoriš? -O Manon.
Okomio si se na moju majku. Ja sam protiv tebe okrenuo tvoju curu.
Sigurno to želiš? Pred svima?
Ne znaš kako će završiti.
Godine su te usporile.
-Što želiš? -Osvetio sam se. Želim biser.
-Ne može. -Znam da je kod tebe.
Kako hoćeš. Dojavio sam im. Dolaze.
Opet isto.
-Bila je nesreća. -Pokret! Dolazi murja.
Policija! Ne miči se! Baci oružje!
Baci oružje kad kažem!
Ubio si murjaka? Čeka te gadna kazna!
Idemo!
Dobio sam 25 godina zatvora zbog tebe.
Sam si kriv!
-Bruno je pucao, ne ja! -Iskoristio si nas! Bili smo klinci!
Sve bismo učinili za tebe!
Nije Bruno pucao, nego ti! Ti i tvoja pohlepa!
Pokušao sam vam pomoći!
-Zauzvrat sam tražio samo odanost. -Tebi je to odanost?
Htio si nas kao marionete!
Idemo! Gore!
Nisi se promijenio. Assane Diop, prokleti cinker.
Daj mi biser.
Nemaju ništa protiv tebe. Slobodan si.
Onda?
Biser ili sloboda?
Daj.
Idemo gore!
Ajmo! Brže!
-Idemo gore! -Idemo!
Idemo! Brže!
Požurite se!
Ondje je drugi izlaz.
Hej!
-Policija! Ni makac! -To je on!
Jean-Luc Keller.
Uhićeni ste.
Nisam ja. Assane Diop je ukrao biser.
Gdje je Assane?
-Ondje! -Idi.
Uhićujem vas za pokušaj ubojstva Ferdinanda Marchala.
Vodite ga.
Hej! Zašto?
Brže! Idemo!
Brzo!
To je to. I sad me možeš uhititi.
Ipak si bolji od Ganimarda.
Ti si dobar kao Lupin.
Možda, ali nisam Lupin.
S tim je gotovo.
Hajde.
Hajde, idemo.
Assane?
-Gdje je biser? -Kod mene nije.
U Crnom biseru Lupin prevari kriminalca da dođe do bisera. Znam to.
-Ti si to učinio s Kellerom. -Svaka čast.
-Načitan si. -Što?
Ondje je drugi izlaz.
Da vidim.
Pardon… Čekam nekoga tko se nije pojavio.
-Šteta! -Da.
Pa sam pomislio, šteta ruže.
Istina.
Mogu li je dati vama?
Pa, možete.
-Ugodnu večer. -Također!
Gospođice! Oprostite što vas zaustavljam. Znam da se ponašam kao mulac.
Ali imam pitanje: je li vam ružu dao neki visok, zgodan tip?
-Da, jest. -Aha.
Joj meni…
Što se dogodilo?
Trebali smo se naći. Kasnio sam pa je valjda mislio da neću doći.
Kako da vam ja pomognem?
Ako mi date ružu i ja ga sretnem,
možda to uspijem ispraviti.
Nema problema. Evo.
-Zaista? -Vaša je.
-Spasili ste mi život. Hvala. -Ugodnu večer!
Sretno!
Halo, Claire? Ovdje Assane.
Zeznuo sam.
Ne, ne mogu ti reći. Ali otpočetka si imala pravo. Oprosti.
Da te pitam da odeš daleko odavde,
od Kellera, iz kvarta, od svega…
Bi li otišla sa mnom?
Onda?
Bi li otišla sa mnom?
Onda?
NAĐIMO SE NA KOLODVORU. KUPI ČETIRI KARTE.
Claire, ljubavi moja.
Oprosti mi.
Opet sam te izigrao.
Ali ovaj put s plemenitim ciljem.
Kad budeš čitala ovo pismo, ja ću se već predati policiji.
Kad budem u zatvoru,
više nikog neću zanimati.
I dobro je tako. Vrijeme je da svi zaborave Assanea Diopa.
Ali najvažnije je da ti i Raoul živite normalno.
Dugo mi je trebalo da shvatim, ali otpočetka si imala pravo.
Kao i obično.
Zaista želiš ispraviti štetu?
Predaj se policiji.
To je jedino rješenje.
Imala si pravo. To je jedino rješenje.
Da se riješim Kellera, ali i da vi napokon budete slobodni.
I vrijeme je da budem odgovoran.
I platim zlo koje sam nanio drugima.
Gdje počinjemo?
Idemo otpočetka. Sve ću ti ispričati.
Ali imam tri uvjeta.
Znao sam!
-Slušam. -Pusti Benjamina Férela.
On nije ništa kriv.
Zatim mu daj ovo.
Eto, ljubavi.
Nije kraj kakvom smo se nadali, ali slobodni ste.
I dokle god ste mi u srcu,
i ja sam slobodan.
Volim vas.
Assane.
A treći?
Nešto za čitanje.
Diope! Imam nešto za tebe.
Od tvog susjeda.
Gospodine, predao sam poruku.
CAGLIOSTROVA OSVETA
„Zagonetka je bila u tebi.
U tajni tvoje duše.
Kako bih te uhvatio u zamku
i ulio ti samopouzdanje,
prihvatio sam ljubav koju si mi pokazivao.
Možda si povjerovao da je i sâm osjećam
te si me na kraju zaista zavolio.
I tako si izgubio
jasnoću rasuđivanja.”
Prijevod titlova: Petra Matić