Raoul? Det är mamma. Är du inte hemma?
Jag ringer för att säga att jag är kvar på sjukhuset.
Jag blir kvar här ett tag. Så morbror Martin kommer till dig.
Han kommer från polisstationen om fem minuter.
Det var allt. Jag älskar dig, min son. Vi ses.
Sovit gott?
Vad är det här?
Det är mitt liv.
Jag är alla de här.
Men nu är jag ingen.
Jag har förlorat min vän och min familj. Pärlan också.
Jag är glad att du är här. Jag hittade dig.
Jag har en miljon frågor.
Eller, bara en.
Varför?
Varför kom du inte för 25 år sen?
Efter att ni hade åkt till Frankrike…
Jag ville bara en enda sak.
Att få ihop pengar så att jag kunde komma till dig och din far.
Jag lyckades nästan.
En vecka eller två till, så hade jag haft råd med biljetten.
Men min chef var en tjuv.
En dag, utan förvarning,
halverade han lönen för alla sina anställda.
Va?
Ge mig mina pengar!
Jag fick sparken, så klart.
Så jag bestämde mig för att ta tillbaka det som var mitt.
Allas våra pengar.
Men jag åkte fast.
När du ringde mig i fängelset skämdes jag enormt.
Förlåt.
Jag visste inte när jag skulle komma ut.
Det fanns inget jag kunde göra för dig därifrån.
När jag kom ut
hade jag ingenting.
Jag blev en tjuv.
En riktig.
En av de bästa. Som du.
Men tro mig…
Det gick inte en dag då jag inte tänkte på dig, Sanni.
På dig och din far.
CLAIRE (RAOULS MOR) – RÖSTMODIFIERING
-Ja, Claire? -Assane, du måste komma.
Vi behöver dig.
-Du sa Assane. -Jag vet att det är du.
Vi har slösat nog med tid. Kom, snälla.
Jag kommer.
Okej. Raoul?
Det är okej.
Gå till honom.
Jag sa ju att han levde.
Wow.
Kom. Den här vägen.
Det är otroligt.
Wow.
Är det ditt gömställe?
Det är min "ihåliga nål".
Vi är säkra här.
Du har alla böckerna!
-Ben är väl den enda som känner till det? -Inte nu längre.
Hej.
Det här är Mariama.
Min mor.
Vad härligt att få träffa dig!
-Raoul? -Ja.
Det är Frankrike mot Brasilien i VM-finalen i fotboll…
Ingen är här, som jag sa.
Jag är inte säker, Keller.
Det här känns inte rätt. Inte sjyst.
-Vad har de gjort oss? -Än sen?
-De är rika! -Vi behöver inte pengarna!
Lyssna på mig nu.
Antingen gör du som jag säger, eller så kan ni dra.
Kom inte till mig sen när soc hämtar er.
Det franska laget har blå tröja, vita shorts och röda strumpor.
Det brasilianska laget har sin traditionella gula tröja.
Känslorna svallar i det franska laget…
Okej.
Matchen börjar om fem minuter. Var redo.
-Kan jag hjälpa dig? -Nej. Det är lugnt.
-Vad gör du? -Kom och titta.
Har du det här?
Få se…
-Ja, det finns här. -Okej. Men inte det där?
-Nej, det har jag inte. -Killen är fräck.
Det är ett falskt registreringsnummer.
Den är stulen.
-Va? -Jag behöver nycklarna.
-Nej. Jag ringer ägaren och… -Och säger att vi beslagtar den?
-Tja… -Det är vansinne! Tänk efter lite.
Eller är du på hans sida?
-På vems sida? -Tjuvarnas. Är du på deras sida?
Eller polisens?
-På polisens. -Ge mig nycklarna, då.
-Nu. Det är ett ingripande. Snabba på. -Javisst.
-Se så, nycklarna! -Förlåt.
Nycklarna! Tack. Ta klistermärket.
-Tack. -Tack. Okej.
-Ursäkta mig. -Ja?
Kan du signera här, för…?
-Visst. Vad heter du? François! -Ja.
-François. Det är bra. -Ja.
-Pennan. -Det är bra att du följer reglerna.
-Kan du hjälpa mig med tamparna? -Visst, förlåt.
-Ursäkta. -Se upp för stänk.
-Ja, det stänker lite. Så där. -Bra. Är det lugnt?
-Du kan åka nu. -Tack.
Vad gör du?
Inget. Allt okej?
-Han ljuger, va? -Självklart. Och dåligt också.
Så där ja.
Inrikesministern. Han kan få ut vem som helst.
-Ben, till exempel. -Ja.
Han är totalt korrumperad. Jag måste bara hitta hans svaga punkt.
-Va? Tänker du råna en minister? -Vänta…
Nej, här ska inte väntas.
Claire och jag har bestämt oss.
Vi hittar en advokat till Ben och sätter oss i säkerhet.
-Långt från Paris. -Ja, på nåt gömställe.
Det kan du hitta, va?
Det är inte idealiskt, men vi är tillsammans och kan starta ett nytt liv.
Vi skulle vara på flykt.
Kalla det vad du vill.
Det har redan varit på tapeten en gång. Du var emot det.
Ja, jag var emot det för att du levde.
Men nu är du död. Det är inte du som bestämmer.
Jag ser det.
-Jag har inget att säga till om? -Nej.
Låt mig fixa några saker.
Vi hittar en advokat till Ben och åker om två dagar. Överens?
Överens. Du har bra inflytande på honom.
Lyssna på mig.
Din fru och ditt barn är beroende av dig. Så inga fler rån och inga förklädnader.
Lovar du?
Jag lovar, mamma.
Överste Ali Abdelkerim. Tchadiska armén. Mottag min respekt, överste.
-Känner vi varandra? -Vi tjänade tillsammans i Tchad.
Operation Limousin. År 1969.
Jag är på genomresa i Paris och ville hälsa på er.
-Jag minns inte. -Det förvånar mig inte.
Jag var 13 år när jag var er guide.
I den åldern ser vi alla lika ut. Ni sa det själv.
-Jag minns det så väl. -Det är inte sant… Ali!
-Lilla Ali. -Det stämmer.
Ja, jag minns dig. Ser man på… Lilla Ali!
Kul att se dig igen. Kom in!
-Kom in. -Tack, överste.
Vad roligt!
-Fint att se er. -Detsamma.
Vet du vad? Jag är glad att jag inte är i armén längre.
Det finns inga riktiga män kvar, Ali. Bara fjollor.
Ursäkta. Jag vet att man inte får säga sånt längre.
Jag är en reaktionär, säger min dotter.
Inga problem för mig, överste. Ni har alltid talat från hjärtat.
Jag blev soldat för att bli som ni.
-Är det sant? -Svar ja.
Jag har aldrig förstått varför ni inte blev general. Aldrig.
Vad lustigt. Vet du vad?
Höjdarna har äntligen vaknat!
De ger mig hederslegionen på Beauvau idag.
Det var på tiden! Äntligen! Jävla politiker!
"Smidig och kattlik".
Herregud!
Du minns mottot för 6:e infanteriregementet!
Självklart, överste.
-Smidig… -…och kattlik!
Vänta…
Vad gör du i eftermiddag?
-Inget viktigt. -Jag tar hand om dig.
-Smidig… -…och kattlik!
Sätt fart. Gå!
Kaptenen stirrar på gräset som kan ge Brasilien…
-Kom igen. -Vänta.
Det finns ingen här.
-Är du säker på det här? -Ja.
Vi missar årets match just nu.
Eller århundradets förödmjukelse. Vi vet inte.
Det kan stå 2-0 för Brasilien.
Säg inte så.
Bingo!
Laget har ingen gnista alls. Man kan tro att fransmännen sövt dem.
Nej, så är det inte. Det är problemet med det här laget.
De bara… avvaktar.
Och så länge vi inte skapar farligheter kan det gå illa.
Ja, det kan gå illa…
Lediga, unge man.
Ali!
-Allt väl, min pojke? -Och ni?
Javisst. Kom, jag vill presentera dig för någon.
Ali, det här är inrikesministern. Högsta snuten i Frankrike.
Låt mig presentera överste Ali Abdelkerim.
En bra pojke som var till stor hjälp där borta.
-Angenämt, ministern. -Detsamma.
Ert ansikte är bekant. Har vi träffats?
Ni vet, ministern.
Det finns tusentals ansikten som mitt.
På dem som slagits för Frankrike.
Vars blod har spillts för en främmande flagga.
Märk väl, jag beklagar mig inte.
Republiken har visat stor tacksamhet.
Det är en fin medalj.
Självklart.
Beundransvärt. Republiken tackar er för er uppoffring, herr…
Abdelkerim.
Son till Mariama och Babakar.
Beundransvärt.
Ska vi påbörja ceremonin?
Där fick han, den usla politikern!
Jag bjuder på ett glas efter ceremonin.
Två.
Svar ja.
Lediga.
Vi ses om en stund.
Monsieur?
Unge man.
Det är inte "monsieur".
-Det är överstelöjtnant. -Jag ber om ursäkt, överstelöjtnant.
Men det här är ministerns kontor. Jag ber er gå tillbaka ner.
Idiot! Hur kan man vara så klumpig?
-Ni kan gå ner här. -Ja.
Torka inte, du sprider bara ut det!
-Vad hände? -Ofattbart.
Min smoking är förstörd på grund av den här idioten!
Visa lite respekt.
INRIKESMINISTERIET – HEMLIGSTÄMPLAT
Öppna, monsieur!
Inkräktare på ministerns kontor. Ingen lämnar byggnaden! Ingen!
Kom igen!
Slå in dörren om ni måste. Ta fast honom!
Det har skett ett intrång. Vi genomsöker alla och ber er vänta på området.
-Vad är det som händer, överste? -Jag har ingen aning. Ett intrång.
Håll ut armarna, tack.
Öppna era väskor.
Skäms du inte?
-Vi tjänade tillsammans i Tchad! -Han följer bara order.
Tänker du gripa honom för ett stetoskop, din kontorsråtta?
Han är militärläkare!
En gåva till mitt första uppdrag. Jag har det alltid med mig.
Se så, utgå.
-Smidig… -…och kattlik.
Har du det?
Självklart. Jag är inte senil.
Din fru och ditt barn är beroende av dig. Så inga fler rån och inga förklädnader.
Lovar du?
Jag lovar, mamma.
Du kan ljuga för din fru men inte mig.
Du tänker göra som du vill, eller hur?
Vi kan inte fly.
Keller släpper det inte. Jag har en plan.
Okej. Låt mig hjälpa dig i så fall.
Vad är din plan?
Vi kan säkert hitta nåt hos ministern.
Jag måste komma in på hans kontor.
Din klumpiga idiot!
-Ni kan gå ner här. -Ja.
Torka inte, du sprider bara ut det!
Ofattbart.
-Du uppehåller dem. -Idioten har förstört min smoking!
-Visa lite respekt. -Visst.
Vad gör ni här?
Jag trodde att vi skulle servera överallt.
Nej, inte här uppe. Gå ner igen. Snabbt, gå ner nu.
-Och ni? -Jag var på toaletten.
Gå ner, monsieur!
Under tiden öppnar jag kassaskåpet. Men jag kan bli genomsökt sen.
Konstapeln!
Jag såg en man gå in på ministerns kontor.
Men mannen… Vi känner inte honom här.
-Gå tillbaka ner. -Ja.
Så du får tömma kassaskåpet.
Öppna, monsieur!
Du går in på kontoret medan jag flyr genom korridorerna.
Inkräktare på ministerns kontor. Ingen lämnar ministeriet! Ingen!
Du hinner precis tömma kassaskåpet.
Så ta det du ska och ta dig därifrån snabbt.
Hur vet jag vad jag ska ta?
Jag lämnar en ledtråd.
Varför kommer de inte att genomsöka mig?
En väninna lärde mig nåt som är sant.
En kvinna i min ålder, som ser ut som jag, bryr sig ingen om.
Bara en person är mer osynlig än en svart man i 40-årsåldern.
En svart kvinna.
-I åldern… -Var försiktig, unge man.
I en viss ålder.
Din väninna låter klok.
Kan du presentera oss?
Det är lite sent för det.
Går det här bra blir hon stolt över oss.
Sen träffas vi på gårdsplanen.
Det har skett ett intrång. Vi genomsöker alla och ber er stanna på området.
Smidig…
…och kattlik.
Och vi flyr genom tunnlarna.
-Har du det? -Självklart. Jag är inte senil.
Vi har blivit upptäckta. Kom.
Stanna!
De flyr genom tunnlarna!
Går det bra?
Ja då. Snabba på. Oroa dig inte för mig.
Till höger.
-Var är vi? -Under Elysée.
Om presidenten måste evakueras görs det här. Vi är nästan framme.
Jag kan inte simma!
Oroa dig inte, allt är planerat. Skynda dig.
Snabba på! Den här vägen!
De kommer undan!
-Stanna! -Kom igen!
-Snabbt, kör! -Stanna!
Fan också!
Det är helt otroligt! Vem som helst kan visst gå in hit.
Vi tror att de kom undan via tunnlarna.
Fan!
JAG
Ut härifrån.
Ut!
Ni stal min telefon.
En utmärkt slutledning för landets högsta snut.
Jag tittade på er långa kontaktlista.
Smugglare, vapenhandlare, nationalistledare.
Överraskande för en omutbar man.
Hur mycket?
Det gäller inte pengar.
-Släpp ut en man från fängelse. -Ni driver med mig.
-Inte en chans. -Jag förstår. Det är begripligt.
Jag skickar telefonen till pressen. Jag lämnar er ifred nu.
-Jag ska inte störa längre. -Nej, vänta!
Vem vill ni få ut?
BOIS D'ARCY-FÄNGELSET
Hej.
Om du skriker…
…hamnar vi båda i fängelse.
Kan jag ta bort handen?
Vad vill du mig?
Hjälp mig ta fast Keller.
Han har tagit hand om mig.
Ska jag tjalla på honom?
Ja.
Du vet inte vad lojalitet är.
Jag var 17 år.
Vad ville du? Att vi åkte in istället för Keller?
-Du förrådde din familj. -Min familj?
Som tvingar barn att slåss.
Som tvingar dem att stjäla.
Att döda.
Keller berättade aldrig vad som hände -98.
Vad tog ni?
-Jag vet inte! -Sakta ner.
Var är smaragderna? Var är de?
Var fan är smaragderna?
Fan.
Fan också!
Öppna handskfacket!
-Va? -Öppna handskfacket. Snabbt! Nu!
-Vad vill du att jag gör? -Skjut.
-Är du galen? -Skjut!
-Bruno! -Skjut, sa jag. Nu!
Nej, jag vill inte skjuta.
Du skjuter eller så dödar jag dig.
-Skjut! Nu! -Lyssna inte på honom.
-Låt honom inte påverka dig. -Skjut!
-Släpp den! -Skjut!
-Nej, Bruno!
-Skjut! -Bruno!
-Skjut!
Se upp!
Är du okej?
Han tvingade mig.
Jag vet.
Det var en olyckshändelse.
Vi måste dra. Snuten kommer.
Han utnyttjade oss.
Han sa att han skyddade oss, men han ljög.
Det är den riktiga Keller.
Fortsätt inte ta hans straff.
Manon, du vill inte åka in igen.
Så gör det.
Ring honom.
Ordna ett möte.
OKÄNT NUMMER
-Hallå? -Det är jag. Jag är ute.
Redan?
Hur gick det till?
Ett procedurfel.
Vi måste göra oss av med pärlan nu.
Jag har en köpare. Han kommer till Triumfbågen ikväll.
-Vi ses där. -Okej. Vi gör så. Vi ses ikväll.
Varsågoda!
En tjusig kalvgryta.
-Mums. -Vad fint.
-Vems favoriträtt är det? -Lupins, förstås.
Nej.
Min fars.
Vi åker imorgon.
Vi blir fria.
Äntligen.
Nej, inte den.
Var är den?
Den är det. Precis.
"Grimaudan, före detta säkerhetsinspektör."
"Konfidentiell information."
DEN SVARTA PÄRLAN
Så klart.
Attans.
-Hallå? -Hallå, Sofia?
-Assane kontaktade mig. -Vad sa han?
Han är vid Triumfbågen med den svarta pärlan.
-Visst. Sa han det, bara så där? -Nej, men han är där.
Han skickade ett foto av Triumfbågen signerad Grimaudan.
Grimaudan är Lupins alias i…
I Lupin lurar Ganimard igen?
Sofia, sluta. Det är hans alias i Den svarta pärlan.
Vi har ett tips om pärlan. En kille som heter Keller har den.
Det stämmer ju ännu bättre! Vi måste ingripa snabbt.
-Lita på mig. -Ingripa i vad? Du har blivit galen.
Du bad mig säga när Assane kontaktar mig. Det är det jag gör.
Sofia, lita på mig. Assane kommer att vara där. Vi måste ingripa.
Okej.
Vi åker dit.
-Bäst för dig att du inte har fel. -Vi ses där.
Hon kommer inte.
Vad gör du här?
Det är över. Hon har förrått dig.
-Vad pratar du om? -Manon.
Du gav dig på min mor. Jag har vänt kvinnan du älskar mot dig.
Vill du göra det här inför alla? Det kan gå illa för dig.
Åren har tagit ut sin rätt.
-Vad vill du? -Jag vill ha pärlan.
-Glöm det. -Jag vet att du har den.
Som du vill. Jag har tipsat dem. De är här.
Du gör det igen.
-Det var en olyckshändelse. -Snuten är här.
Polis! Rör dig inte. Släpp vapnet.
Släpp ditt vapen, sa jag!
Har du dödat en polis? Du åker in på 25 år.
Kom igen!
Jag satt i fängelse i 25 år på grund av dig.
Det var ditt eget fel.
-Det var Bruno som sköt. -Vi var barn. Du utnyttjade det.
Vi skulle ha gjort allt för dig.
Det var inte Bruno som sköt, det var du och din girighet.
Jag försökte hjälpa er.
-Allt jag bad om var lojalitet. -Kallar du det lojalitet?
Du ville ha marionettdockor!
Kom igen! Där uppe!
Du har inte förändrats. Assane Diop, en jävla tjallare.
Ge mig pärlan.
De har inget på dig. Du går fri.
Nå?
Pärlan eller din frihet?
Ge den till mig.
-Snabbt, upp dit! -Snabba på!
-Vi går upp. -Kom igen!
-Snabba på! -Kom igen!
Snabbt!
Ta utgången där borta.
Hallå där!
-Polis! Stå still! -Det är han!
Jean-Luc Keller.
Du är gripen.
Det var inte jag. Assane Diop stal pärlan.
Var är Assane? Var?
-Där borta. -Gå.
Du är gripen för mordförsök på Ferdinand Marchal.
Ta in honom.
Va? Vad i…?
Snabbare, kom igen. Snabba på!
Kom igen, skynda er!
Jaha. Det är nu du griper mig.
Du är bättre än Ganimard.
-Och du är lika bra som Lupin. -Men jag är inte han.
Allt det är över. Gör det nu.
Då går vi.
Assane?
-Var är pärlan? -Jag har den inte.
I Den svarta pärlan manipulerar Lupin en skurk för att få den.
-Du gjorde samma sak med Keller. -Bravo.
-Du kan dina klassiker. -Va?
Ta utgången där borta.
Får jag se.
Ursäkta?
Min dejt har ångrat sig.
-Aj då. -Ja.
-Det vore synd att slänga den här rosen. -Det är sant.
-Får jag ge den till dig? -Ja, visst.
-Ha en trevlig kväll. -Detsamma.
Ursäkta mig! Jag ber om ursäkt!
Jag vet att det är oartigt, men jag har en fråga.
Gav en lång, snygg kille dig den där rosen?
-Ja. -Ja.
-Jösses. -Vad är det?
Han var min dejt. Jag var sen och han trodde att jag ångrat mig.
Vad kan jag göra?
Ger du mig rosen och jag hittar honom, kanske han förlåter mig.
Visst, inga problem. Här.
-Säkert? -Den är din.
-Tack. Du har räddat mig. -Ha en bra kväll!
Lycka till!
Hallå, Claire? Det är jag, Assane. Jag har tabbat mig.
Nej, jag kan inte berätta. Men du hade rätt. Förlåt.
Om jag ber dig åka härifrån…
Långt från Keller, kvarteret, allt. Skulle du följa med mig?
Va? Skulle du följa med mig?
Skulle du?
VI MÖTS PÅ TÅGSTATIONEN. KÖP 4 BILJETTER.
Claire. Min älskling. Förlåt mig.
Än en gång väntar du förgäves. Men den här gången gör jag rätt.
När du läser det här brevet har jag överlämnat mig till polisen.
När jag sitter i fängelse
glömmer folk mig. Och det är som det ska.
Det är dags att glömma Assane Diop.
Och att du och Raoul kan leva ett normalt liv igen.
Det tog ett tag för mig att förstå, men du hade rätt från början. Som vanligt.
Vill du verkligen göra rätt sak? Överlämna dig till polisen.
Det är enda sättet.
Du hade rätt. Det var enda sättet.
För att bli av med Keller och så att ni äntligen kan bli fria.
Det är dags att jag tar ansvar.
Och betalar för vad jag har gjort.
-Var ska vi börja? -Från början. Jag ska berätta allt.
Men på tre villkor.
Jag visste det.
-Jag lyssnar. -Släpp Benjamin Férel. Han är oskyldig.
Och ge honom det här.
Det är allt, min kära. Det är inte slutet vi hoppades på.
Men ni är fria.
Och så länge ni finns i mitt hjärta, är jag det också.
Jag älskar er. Assane.
Och det tredje?
Något att läsa.
Diop. Jag har nåt åt dig.
Från din granne.
Monsieur, meddelandet har överlämnats.
ARSÈNE LUPIN – CAGLIOSTROS HÄMND
"Gåtan fanns inom dig."
"I din själs vrår."
"För att lura dig…"
"…och bygga upp din tillit."
"Jag tog emot kärleken du låtsades ha för mig."
"Du kanske trodde att jag kände den."
"Och du kom verkligen att älska mig."
"Och tappade därmed
ditt skarpsinne."
Undertexter: Janica Lundholm