SERIÁL NETFLIX
KNIHA I: GENESIS
Je v pořádku?
Bude v pořádku?
Ne. Panebože.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé, buď vůle tvá, jako v nebi tak i…
Zeptej se ho taky, proč si vždycky vezme děti,
zatímco opilci vyváznou se škrábnutím.
Toto doporučení považuji za adekvátní.
Mám pokračovat,
nebo by váš klient raději šel před soud?
Přijímám rozsudek, Ctihodnosti.
Jste tedy odsouzen k odnětí svobody na 4 až 10 let
v nápravném zařízení v Illinois.
Rodině oběti dlužíte 140 900,11 dolarů.
RILEY, SNAD SE MÁŠ DOBŘE…
PÁN JE S TEBOU A TY VÍŠ, ŽE TĚ MILUJI. MÁMA
O ČTYŘI ROKY POZDĚJI
OSTROV CROCKETT 127 OBYVATEL
VÍTEJTE NA OSTROVĚ CROCKETT
Pokoj máš připravený.
Kdo tě vyzvedne?
Tak jo. Do devíti ať jsi v docích.
Jinak prošvihneš Brízu a budeš muset čekat na Krásku.
Už zbyly jen dva trajekty.
On plavební řád zná, Annie.
Ne, jen se ptal, jestli znáš plavební řád.
Už se tě nemůže dočkat.
Potřebuješ ještě něco? Oblečení nebo boty?
Vrátí ti to, v čem jsi tam nastoupil?
Oblečení a tak?
- Jdu ven. - A kam?
Mám v přístavu sraz s Ookerem.
To se ani nenajíš?
Chceš pozdravit tátu?
Tak jo. Ede, Riley tě chce pozdravit.
Zlatíčko, táta zrovna šel ven,
tak mě neslyšel, ale pozdravuje tě.
Dobře.
Prima. Miluju tě. Uvidíme se zítra.
Dobře.
Poslouchej.
Podle slečny Keanové provádí Ooker na blatech bůhvíco.
Keanové straší ve věži.
Taky mi kdysi bylo 16. Vím, jak se na blatech řádí.
- Do klekání ať jsi zpátky. - Jasně, mami.
A hlavně nepij, Warrene.
Slibuju.
Zítra se ti vrátí bratr.
To je super, mami.
Fakt super.
Tak běž.
TĚHOTENSTVÍ BEZ STRAŠÁKŮ
KATOLICKÝ KOSTEL SV. PATRIKA ZALOŽEN V ROCE 1824
PŘIVÍTEJTE ZPÁTKY PÁTERA PRUITTA NA NEDĚLNÍ MŠI
OSTROVNÍ KRÁSKA
- Čau, Flynne. - Čus.
Podle Keanové jsi na blatech pěkně řádil.
Její rty mluví k Bohu.
Ale měly by mi líbat zadek.
- Už jsi ho viděl? - Ne.
Čau, kluci!
Do hajzlu.
- Tys pozval Aladina? - No tak. Dej mu šanci.
- Čus. - Ahoj, Ali.
- Co že tě táta pustil? - Jdu ven, kdy chci.
Tamhle je.
Nemávej těmi penězi, kristepane.
Co je?
Je v pohodě.
Nepráskne nás?
- To ne. - Neznám tě.
No tak, Bowle. Za tátu nemůže. Domluvili jsme se.
- Ale o něm řeč nebyla. - Má recht.
Na tátu seru. Tos chtěl slyšet?
Tak jo. Seru na něj. I na šerifa.
A co teď?
- Fakt to nevykecáš? - Slíbil jsem vám to.
Kromě Bowla nám nikdo nic nesežene.
Fakt se jmenuje Bowl?
Když ho tvůj fotr sebere nebo se lekne,
máme po ptákách.
Nic nevykecá.
Ahoj, Leezo.
- Chystáte neplechu. - Jen se jedeme projet.
- Bowl nám dopřál krátký trip. - To snad ne.
A já že jsem práskač?
Pojď s námi.
Nechci smrdět po kočičincích.
Večeře je na stole, Leezo.
Slečno.
Ahoj, Warrene.
Pojď, zlatíčko.
- Máš záchrannou vestu? - Cože?
- Záchrannou vestu. - Ne. To myslíš vážně?
Nedávej nohu pod sedadlo. Při převrhnutí by ses utopil.
To je hrozná smrt.
Tohle už děláme celé generace.
Takže jestli nás napráskáš fotrovi…
- Bude to s tebou zlý. - Neřeknu mu to. No tak.
Zalepil jsem ji. Už do ní neteče. Aspoň myslím.
- Máš baterku? - Jo.
- Vidíte to? - Co?
Buď volavka nebo obrovský pelikán. Přeletěl přímo nad námi.
Měl obrovské rozpětí.
S toulavými kočkami se musí něco udělat.
Dřív to nebylo tak hrozné, ale už je jich moc.
Táta říká, že jsou všechny z pevniny.
Jo. Odjinud být nemůžou.
Nevím, kdy sem lidi vozili kočky,
ale určitě nebyla jen jedna.
Nechápu, čím se tu živí.
Vždyť víme, co žerou.
Když tu ještě bydleli lidi, pohřbívali mrtvé na zahradě.
Podle táty až do dvacátých let.
Po velkém lijáku
voda odplaví hlínu a mrtvoly čouhají ze země. Kočky mají baštu.
Ty mrtvoly jsou sto let staré. Zbyly jen kosti.
A po bouřce vyplavou na západním břehu u našeho domu.
Vím to, protože všechno z blat
se vyplaví na západním břehu a já to musím uklízet, ty pako.
- Co to je? - Dej si.
Ne, díky.
- Ty nepiješ? - Tohle ne.
Většinou si tu jen vykouříme jointa.
A on začne básnit o vozíčkářce.
Bez urážky. Je to opruz, být na vozíčku.
Čau, kočičky.
Můj brácha Bobby i Warrenův brácha
nám říkali, že na blatech straší.
- Duch mrtvého rybáře. - Jo, Harpuňák Harry.
Harpuňák Harry.
Že prý harpunuje děti a jí je.
Jen kecali.
Sledovali jsme je, když sem šli chlastat.
To ne.
Já jednou jo.
Předtím, než šel Bobby na vejšku.
Šukal Heather Delmanovou. Jiná strašidla tu nebyla.
- Jo. - No jo.
Teď se perou. Ne.
Píchají.
Přesně takhle zněl Bobby.
Do hajzlu!
Warrene? Co kurva je?
Asi jsem něco viděl.
Že by konečně Harpuňák Harry?
Nech toho.
Ty vole, ležel jsem v kočičinci.
POBŘEŽNÍ BRÍZA
Díkybohu.
Můj chlapče. Tady jsi doma.
Musíš něco sníst. Pojď.
Jsi tu sama? Kde je táta a Warren?
Na lodi.
Táta nesmí prošvihnout ani směnu.
Nemůžeme si to dovolit. Ale pojď domů.
OSTROV CROCKETT INFORMACE O TRAJEKTECH
- Pardon, Sturgi. - Dobré ráno, slečno Keanová.
Měl přijet páter Pruitt. Neviděl jste ho?
Ne. Třeba připluje odpoledne na Krásce.
Měl být na Bríze.
Říkal to před odjezdem. Neviděl jste ho?
Nedá se jen tak přehlédnout.
Asi máte pravdu.
Možná jsem ho v tom davu přehlídl.
Tak se podíváme.
Ahoj.
A to je…
Páteř. Má ji perfektní.
A tady kope nožičkou.
Změřím ti ji.
Tak, děťátko.
Ahoj, Nožičko.
Všechno je přesně tak, jak má po 20 týdnech být.
- Neměla jsi teď drobné krvácení? - Ne.
Proč?
- Je tam trochu krve. - Panebože.
Ale to nic. Jen trochu. Dáme si na to pozor.
Tak už přijel.
Chudák ženská.
Peggy? To jsi ty?
- Proboha, mami. Co děláš? - Peggy.
Ne, mami. To je Erin Greenová. Peggyina dcera.
- Vzpomínáš si? - Zdravím, paní Gunningová.
Nedalas mě do správného pokoje.
Mám být nahoře.
Ne, mami. Už rok nesmíš chodit po schodech.
Co sis zlomila krček.
Na, chlapče.
- Brýtro, šerife. - Brýtro, Annie.
Dnes přijdu později. Prohodila jsem si směnu.
Žádný spěch. Musíte být se synem. Jmenuje se Riley, že?
KANCELÁŘ ŠERIFA
- Budíček, Joe. - Do prdele.
Dáš si kafe?
- Cos mi provedl, Šarife? - Chceš říct „šerife“.
Proč jsi překvapený? Myslel jsem, že sem chceš.
Pokusil ses o vloupání.
Do koloniálu.
Po půlnoci. Byl jsi zlitý jak doga.
Házels do okna veslo.
Kdyby ses trefil, tak ještě teď sbíráme sklo.
Tak jsi mě zabásnul?
Joe, brzy jsem pochopil, že ti chlast nerozmluvím.
Tobě se to řekne. Alláh ti pití zakázal.
Tvrdils, že tě pronásleduje obrovský albatros.
Prý měl křídla jako zahradní lehátka.
To vlastně trochu dává smysl. Albatros nosí smůlu.
Kdybys byl rybář, tak to víš.
Jen klid, habáne. Zdravíčko.
Chňapl po mně. Jen jsem procházela a on mě chtěl kousnout.
Pike nekouše.
Jen občas štěkne na pozdrav.
Ale je to velký hafan, tak nechtěně nahání strach.
Chňapl. Kdybych po něm natáhla ruku, kousl by mě.
Je nebezpečný, šerife.
Pardon, slečno Keanová. Čeká na tátu.
A nebezpečný není jen on.
Copak, Beverly? Řeknete to nahlas?
Nevšímej si jí, kámo. Je to prostě mrcha.
Mrzí mě, že tě prudím. Fakt.
Když jsi tu práci bral, nenapadlo tě,
že budeš řešit jen mě.
Naštěstí si tě moc neberu do hlavy.
Tak pojď, kámo.
Měj se, Šarife.
Ty taky, Joe.
Brzy nashle.
Jo, Millerovi se loni odstěhovali.
Ani ho nenabízeli k prodeji.
Nikdo už to nezkouší prodat. Jen odjeli.
Frank má teď práci v Oregonu.
Ve fabrice.
Vítej doma, zlatíčko. Vítej doma.
Jdeš dál?
Promiň. Táta si tu něco skladuje.
Nikde jinde není místo. Promiň.
- Fakt se neukázal. - Nedívej se na to tak.
Jsi doma. Chová se k tobě normálně. Fakt.
Nevíš, jak to tu teď chodí.
Smíš lovit jen na některých místech v některé dny. I kraby.
Od té havárie.
Před třemi lety tu unikla ropa z tankeru. To byla hrůza.
Proboha. Nic z moře se nedalo jíst.
Když se táta vrátil domů, byl cítit naftou,
i potom, co to údajně vyčistili.
Myslela jsem, že jsou ekologové s námi.
Ale kvůli úbytku populace je rybaření omezeno.
Dali nám limit.
Ale naftaři žádná omezení nemají. Jen naše čluny.
Smíme ulovit jen tolik, kolik dovolí?
Ale oni nikdy nerybařili. Neví, jak to tu chodí.
Úbytek populace se tu netýká ryb,
ale lidí.
Kdysi žily na ostrově stovky lidí.
Zbyly nás jen desítky.
Už to není společenství, zlatíčko.
Jen přízrak.
- Kdyby mohl, byl by tu. - Jasně, mami.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Tohle je asi poprvé, co s námi šerif Hassan
zažije takovouhle bouři.
Tak si pár věcí připomeneme.
Děkuji, starosto.
Pořád to vypadá, že to schytáme.
Předpovídají silnou bouři,
která má udeřit hlavně zítra v noci.
Pokud se nepletou,
rád bych probral dodávky paliva.
Sturgi?
Jako obvykle vypnu pumpy.
Těsně před soumrakem, ať si rybáři můžou po příjezdu natankovat.
A v přístavu vypneš proud?
- Asi beztak vypadne. - No jo.
A ve škole bude úkryt, kam se dá vždy…
Promiňte.
Jste nový, takže asi nevíte,
že se vždy ukrýváme v kostele.
Připravíme tam matrace jako vždy.
Ale teď máme nové rekreační středisko.
Není úplně hotové, ale vejde se tam dvakrát tolik lidí.
Dvojnásobek není tak zásadní rozdíl.
Když si to spočítáte…
- Pardon. Netušil jsem… - Neomlouvejte se.
To jste nemohl vědět.
Tak dobře…
Jen to mějte na paměti.
Pokud nepojedete trajektem do mešity,
budete se tu skrývat s námi.
A budete samozřejmě vítán.
Děkuji.
Všem dáme vědět, aby se v nouzi přesunuli ke Sv. Patrikovi.
Už to vědí.
Jistě. Ještě k lodím. Musíme zabezpečit čluny v přístavu.
Jak často máš jezdit na pevninu?
Jednou týdně.
Warrene, jez.
To nic. Jezdím na odvykačku.
- Jsem v podmínce. - Warrene.
Jak ses měl? Co škola?
Dobrý. Slečna Greenová mluvila hlavně o bouřce.
Greenová? Ta stará páka pořád učí?
Ne, na jaře umřela.
Tohle je její dcera.
Erin se vrátila?
Chtěla jsem ti to říct. Je tu teprve pár měsíců.
Přestěhovala se k Peggy. A převzala i učení.
Nevím, jak dlouho se zdrží.
Je fajn, že se pro změnu někdo přistěhoval.
A navíc mladý člověk.
Odkud se vrátila? Co předtím dělala?
Na to se musíš zeptat jí.
Ale víme, co určitě dělala.
- Warrene. - Sama to řekla.
Navíc už je to vidět,
takže by to dlouho neutajila.
Sice utekla z domova,
ale vyrostla z ní prima mladá dáma a dobrá učitelka.
Jsme rádi, že je zpátky.
Zítra tu marnotratnou dceru uvidíš.
Sedí na pravoboku uprostřed, jako její máma.
- Zítra? - V kostele.
Do kostela… jsem se nechystal.
Ale no tak. Jasně, že půjdeš.
Ne, změnil jsem se, mami. Tohle už ke mně nepatří.
Než se vydal na pouť, říkal páter Pruitt…
Není na cestování už trochu starý? Už mu je snad 80.
Přispěla mu na to celá farnost.
- Dva týdny ve Svaté zemi. - Prokrista.
Celý život prožil tady na ostrově,
a teď mohl doslova kráčet v Ježíšových šlépějích.
- Jo. - Přece si to zaslouží, než…
Divím se, že ho pustili, při jeho zdraví.
Kéž bys byl v jeho věku tak zdravý.
Už mu to nepálí.
Při svěcení zvedl hostii třikrát.
- A já třikrát zvonil jak pako. - Kdo nechybuje?
Prý ho viděli, jak se po nocích toulá,
hodně pozdě v noci.
O půlnoci. V přístavu a u koloniálu.
Viděls ho ty sám? Víš, že to byl on?
Určitě to byl jiný osmdesátník
v klobouku a tom typickém dlouhém kabátě.
I když mu to v hlavě hapruje,
patří k nám na ostrov.
Ne do nějakého útulku, kam by ho arcibiskupství strčilo.
Kdo ví, koho by sem poslali?
Takže když na něj dáme pozor…
V podstatě ho vodíme kolem oltáře.
To není pravda.
No tak. Ministranty neošálíš.
- Děláš kadidelníka? - Jo.
Já mířil maximálně na akolytu.
Když klesáš v hierarchii, je to na prd.
Vlastně jsem na církevní roucho jen balil holky.
To není vtipné.
Ani trochu.
Budeš tu s námi sedět u stolu, po tom, co jsi…
Po tom, cos provedl,
a říkat, že kostel není pro tebe?
A dělat si legraci z ministrantů a pátera Pruitta?
Ne.
Zítra půjdeš na mši, Riley.
- Tati… - A každou neděli.
Je mi fuk, že už tě to nebere a nemáš na to náladu.
Snaž se. Jsi venku na podmínku.
NEDĚLE
Velebný pane!
Už jste se vrátil. Vítejte.
Ulevilo se mi, že jste v pořádku. Ráno jsem na vás čekala.
Nebyl jste na Bríze, jak jsme se domluvili.
Asi jste jen zapomněl, jak se vám to…
Ale stála jsem v docích
jako holka, které nepřišel tanečník na maturitní ples.
Ten nový šerif je tedy dáreček.
Omar Sharif nebo tak nějak…
Chce ze školy udělat nový úkryt před bouřkami.
Už sis vybalil?
Jo, dobrý.
Chodí ke Sv. Patrikovi od chvíle, kdys měl tu nehodu.
I když nebyla mše, šla za tebe odříkat růženec.
Každý den.
Omluvím se jí, tati.
Řekla mi, jak to tu vypadá.
Mrzí mě, že je tu od té havárie tak zle.
Takže kostel už není nic pro tebe?
Ne, fakt ne.
Tak vynech přijímání. To je správné.
Samozřejmě předpokládám, žes nebyl u zpovědi.
Máma bude smutná,
že nepřijmeš svátost,
ale bez zpovědi bys neměl.
Dobře.
Tak jo.
Dobrou.
Tak jo.
- Žádný mobil. - Dobře.
Ať tě neslyším psát esemesky.
Slyším, jak je píšeš.
Šerif slyší všechno.
Dobře, tati.
A polib mámu.
- Dobrou, mladíku. - Dobrou, staříku.
Za deset minut ten mobil vypneš!
Neboj, mami. To jsem já.
Můj pokoj.
Sejdi o jeden schod.
Večerní červánky, na moře pozvánky.
Červánky po ránu…
- Měj se na pozoru. - Přesně tak.
I ŘEKL BŮH: BUDIŽ SVĚTLO! A BYLO SVĚTLO. GENESIS 1:3
Na člunu nám to netrvalo ani hodinu.
Ta bouře určitě není tak zlá. Stejně jako všechny ostatní.
Táta ani nezabednil okna,
a přitom je to pěkná hysterka. To o něčem vypovídá.
- Chceš naplnit karafy? - Jo.
Někdo je naplnil.
Dobré ráno vespolek.
Dnes je sedmá neděle v mezidobí.
Nejdřív zpíváme „Vesel se nebes královno,“
číslo 787 v červeném zpěvníku.
Kdo to je?
Dobré ráno.
Vím, že jste dnes čekali někoho jiného.
Jsem otec Paul Hill.
Diecéze mě poslala, abych na pár týdnů zastoupil pátera Pruitta.
Bohužel na cestě onemocněl. Ale je v pořádku.
Zotavuje se v nemocnici na pevnině.
Je to pro něj lepší.
Jeho stavu si všimli jeho spolucestující, takže…
Diecéze mě požádala, abych ho zastoupil, dokud se nezotaví.
Ale ujišťuji vás, že se není čeho bát.
O svého pastora nepřijdete. Máte mé slovo.
Je to jen dočasný záskok.
A je mi velkým potěšením sloužit tu u Sv. Patrika.
Jen chci pomoct. Těším se, až vás všechny poznám.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého.
„Milost našeho Pána Ježíše Krista, láska Boží
a společenství Ducha svatého ať je s vámi se všemi…“
„Vzal při večeři chléb, vzdal ti díky.
Lámal, dával svým učedníkům a řekl:
‚Vezměte a jezte z toho všichni.
Toto je mé tělo, které se za vás vydává.‘
Po večeři vzal také kalich.
Vzdal ti díky a požehnal, dal svým učedníkům a řekl:
‚Vezměte a pijte z něho všichni.
Toto je má krev, která se za vás vydává.
Toto je smlouva nová a věčná.
To konejte na mou památku.‘“
- Tělo Kristovo. - Amen.
Krev Kristova.
Tělo Kristovo.
Krev Kristova.
- Tělo Kristovo. - Riley.
Počkám tu.
Tělo Kristovo.
Krev Kristova, Erin Greenová.
Tělo Kristovo.
Krev Kristova.
Samozřejmě jsem ho včera na faře potkala.
Hodně jsme toho probrali.
Aby věděl, jak to tu chodí.
Už chápu, proč ho páter Pruitt tak miluje.
- Leeza Scarboroughová! - Jak mě znáte?
Váš páter mi o tobě všechno řekl.
Prý tě uvidím na mši i ve všední dny. Někdy chodíš jen ty.
Otče. Wade Scarborough. Má žena Dolly.
- Těší mě. - Jistě, pan starosta a paní starostová.
Mrzí mě, že jsem vás takhle zaskočil.
Diecéze vás měla přímo kontaktovat.
Říkejte mi Wade.
Je to radost, vidět novou tvář.
Vítejte v našem papiňáku. Moc v něm nezbylo.
Crock Pot!
Jo, tak se ostrovu Crockett říká.
Ale fakt jsme taková všehochuť v hrnci…
Možná i piñata.
Spousta různých příchutí v pytlíku,
do kterého pořád někdo mlátí obrovskou holí.
Rádi vás k té všehochuti přidáme.
- Annie Flynnová, Otče. - Annie Flynnová.
- A můj manžel Ed. - Ed Flynn.
Otče.
Viděl jsem, že jste nešel k přijímání.
Nějak jste ztichli.
Můj syn Riley…
Nejsem připraven přijmout svátost oltářní.
Ale to je skvělé.
Lidem, kteří smějí k přijímání, nejsem moc k užitku.
A Ježíše
vlastně tihle lidé taky moc nezajímali.
Jako by přímo vyhledával ty,
kteří nevedli svatý život.
To byli vlastně jeho oblíbenci. Říkal jim přátelé.
Něco vymyslíme.
Tak vítejte v Crock Potu.
Bylo hezké slyšet zase liturgii ve starém znění.
- To jsme neslyšeli už snad deset let? - Jo.
Ono se to pořád používá?
Vy jste si všiml? Nový misál je věrnější překlad z latiny, ale…
Ale, ale.
Marnotratný syn.
Ne. To ty jsi marnotratná dcera.
Já jen černá ovce.
Smím tě doprovodit?
Jo. Pojď.
Kdes byla?
V New Yorku. Teda víc na severu.
To jsem si myslel.
Když jsi utekla, hodně se to tu probíralo.
Většina lidí hádala, žes jela do Hollywoodu,
ale já tipoval New York.
Proč?
Kryté mosty.
Ty si to pamatuješ?
To nám bylo o polovinu míň než teď.
Nezačala jsem v New Yorku.
Jela jsem na jih, pak na západ.
Chvilku jsem byla v Austinu, v rockové kapele.
Hustý.
Byla jsem děsný pako.
To jsme asi byli oba.
A teď jsme zpátky na místě, na kterém jsme nikdy nechtěli skončit.
A co ty?
Chicago.
Ale žádný bigbít.
Dělal jsem do financí, chodil na školu a moc pařil.
To koukám.
Chvilku jsem hodně vydělával.
Nejdřív akcie, pak vlastní startup. A pak se to…
všechno vypařilo.
- Byls ženatý? - Ne. A ty?
Jo. Technicky vzato…
Ale už je konec. Je to dlouhý příběh.
V kostele jsem tě nečekal.
Já taky ne.
Nečekala jsem to, ale pomohlo mi to.
Nešel jsi k přijímání.
Přitom nejvíc lidí přejde na víru v lochu.
Tys měl vždycky vlastní hlavu.
Ale v tom to nebylo.
Bibli jsem zahodil hned první noc. Ale…
Neskončilo to hned.
Hledal jsem. Fakt.
Byla tam fůra času na čtení. Přečetl jsem všechno,
tóru, korán, talmud, Tao te ťing.
Judaismus, buddhismus, islám, džinismus.
Když už jsem hledal Boha, tak důkladně.
A nakonec jsem ateista.
Cože?
Já jsem přece bezbožná pohanka a ty ministrant.
Máma by tomu nevěřila.
A jsi těhotná.
No jo.
To je určitě příběh.
Je i není.
Ten malý mi zachránil život.
Potřebujete ještě něco, Otče?
Kvůli té bouřce nebo…
Ne. Děkuji, slečno Keanová.
Mohu se vás na něco zeptat?
Promiňte, nechci být…
Já jen, že máte dnes zlatý ornát.
Ano.
Nosí se jen ve svátky a zvláštní…
Neměl by být dnes zelený?
Jsme v mezidobí. Je sedmá neděle v mezidobí.
Zelený jsem bohužel ráno v sakristii nenašel.
Možná ho páter Pruitt
uložil na neobvyklé místo. Víte, jak na tom před odjezdem byl.
Tenhle mi pořád přišel lepší než mé pyžamo.
Nenapadlo mě, že si toho někdo všimne.
Příště mi dejte vědět, když bude problém.
Proto tady jsem. Mohu objednat další.
Určitě ho najdu, jen co otevřu všechny skříně.
Jistě.
Bylo to skvělé.
Hezké odpoledne, Otče. Jsem ráda, že tu jste.
Děkuji.
A nápodobně.
Musí být divné tam bydlet, když už tam není.
Je to lepší, než když tam byla. Ty bydlíš u vašich?
Jo.
To je asi divný pocit.
- Malý pokoj, postel pro dva. - Vlastně jsem na to zvyklý.
Takže ty ses sem vrátila.
Vrátila ses schválně?
Proč?
Jak se máš, Riley?
Jde to.
Ne, myslím doopravdy.
Nevím.
Právě…
Právě o to jde. Nevím. Netuším.
Ve vězení to bylo snadný.
Bylo co dělat. Střihat metr, odpočítávat trest, jíst, spát, číst.
Máš všechno jasně nalajnované. Ale tady…
Tady…
Nemám nic.
Mám si tu sehnat práci?
Jít na školu? Nemám peníze ani perspektivu…
Prostě jen existuju.
To je ono.
Můj život nemá žádný smysl.
Jen sedím v domě rodičů, dýchám,
a neplním ničí záměr. Jen prostě…
žiju.
A to je nejhorší. Já bych totiž neměl být naživu, Erin.
Takže nevím.
Co tu dělám.
Jím. Spím.
Do prdele, fakt nevím.
Půjdu domů, navečeřím se a přečkám tu pitomou bouři.
To je ono.
To udělej.
Dneska přečkej bouři a pak…
uvidíš, co přinese zítřek. Najdeš si jiný projekt.
Mrzí mě to.
To, čím sis prošel.
Fakt mě to moc mrzí.
Zabedni…
Zabedni jen tohle velké.
Ty menší můžu vyměnit, ale tohle ne.
Tak jo.
- Pusť mě! Co se děje? - Mami. To je dobrý.
Přísahám, že chodí po pláži.
Cože? Ne, je na pevnině.
Třeba se vrátil
a teď má ty svoje toulavé chvilky.
- Nic nevidím. - Nevidím ho.
Přísahám, má ten klobouk i kabát. Je to on.
Ne, je na pevnině.
Je to Pruitt!
Oči už mi neslouží jako zamlada, ale…
Otče Pruitte!
Velebný pane!
Otče!
Telefon pořád nefunguje.
Tak zajdeme na faru a uvidíme.
Zjistíme, jestli je v pořádku.
Beztak jdu zkontrolovat člun.
Tati. Co to je?
Překlad titulků: Jakub Ženíšek