EN NETFLIX-SERIE
BOK I: FØRSTE MOSEBOK
Går det bra med henne?
Vil det gå bra med henne?
Nei. Herregud.
Fader vår, du som er i himmelen, la ditt navn holdes hellig.
La ditt rike komme, la din vilje skje på jorden som…
Når du er i gang, spør ham hvorfor han alltid tar barna,
mens de fulle slipper unna med skrubbsår.
Anbefalingen var passende, advokat.
Skal jeg fortsette,
eller foretrekker klienten din rettssak?
Jeg aksepterer dommen.
Du dømmes til å sone i fire til ti år
i Illinois delstatsfengsel.
Du skylder offerets familie en erstatning på 140 900,11 dollar.
RILEY, HÅPER DET GÅR BRA…
VIT AT HAN ER MED DEG OG VIT AT JEG ER GLAD I DEG. MAMMA
FIRE ÅR SENERE
CROCKETTØYA BEFOLKNING 127
VELKOMMEN TIL CROCKETTØYA
Rommet ditt er klart.
Hvem henter deg?
Ok, kom deg til kaia innen 09,00,
ellers går du glipp av Breeze og må vente på Belle.
Det er bare to ferjer nå for tida.
Han kjenner tidene, Annie.
Nei, han spurte bare om du kjente tidene,
for han gleder seg til å se deg.
Trenger du noe annet? Klær eller sko eller noe?
Får du igjen alt du hadde med inn?
Klærne og slikt?
-Jeg skal ut. -Ut hvor?
Møter Ooker på marinaen.
Skal du ikke ha mat?
Vil du hilse på pappa?
Ok. Ed, Riley hilser.
Faren din gikk nettopp ut,
så han hørte meg ikke, men han hilser.
Ok.
Glad i deg, og vi ses i morgen.
Ok.
Hør her.
Frøken Keane sier at Ooker har drevet med litt av hvert i Uppards.
Frøken Keane er gal, mamma.
Jeg har vært 16 år, og vet hva som skjer der, så ikke noe Uppards.
-Kom hjem før portforbudet. -Vet det.
Og for Guds skyld, ikke drikk, Warren.
Jeg lover.
Broren din kommer hjem i morgen.
Det er flott, mamma.
Fullt og helt.
Av sted med deg.
FORVENT BEDRE
ST. PATRICKS KATOLSKE KIRKE ETABLERT I 1824
VELKOMMEN TILBAKE MSGR. PRU1TT MESSE GJENOPPT4S SØND4G
O'CONNOR OG SØNNER SJØMAT
-Hei, Flynn. -Hei.
Frøken Keane sier du har gjort ugagn i Uppards.
Må hennes lepper nå Gud.
Nei, nå ræva mi.
-Har du sett ham? -Ikke ennå.
Folkens!
Å faen.
-Du inviterte vel ikke Aladdin? -Gi ham en sjanse.
-Hva skjer? -Hei, Ali.
-Så faren din slapp deg ut? -Jeg går ut om jeg vil.
Der er han.
Ikke vift med kontantene. Herregud.
Hva er det?
Han er grei.
Hva om han tyster?
-Nei. -Jeg kjenner deg ikke.
Bowl. Han kan ikke for hvem faren er. Vi hadde en avtale.
-Ikke med ham. -Han har et poeng.
Til helvete med faren min. Det er det du vil høre?
Til helvete med ham. Med alle, sheriffen.
Hva med nå?
-Du sier det vel ikke? -Nei, sa jeg.
For Bowl er den eneste som gir oss noe.
Heter han faktisk Bowl?
Tar faren din ham eller han blir skremt,
var det vår siste kontakt.
Han sier ikke noe.
Hei, Leeza.
-Ute og gjør ugagn. -Skal bare sykle en tur.
-En liten tur grunnet Bowl. -Er det sant?
Redd jeg tyster?
Skulle ønske du ble med.
Ellers takk. Jeg foretrekker å ikke stinke kattedritt.
Middag, Leeza.
Fru Scarborough.
Hei, Warren.
Kom igjen, vennen.
-Tok du med redningsvest? -Hva?
-Redningsvest? -Nei. Seriøst?
Hvis vi velter, ikke få foten under setet. Du drukner.
Fryktelig måte å dø på.
Vi har gjort dette i generasjoner,
så roter du det til og sier det til faren din…
-Det blir ille for deg. -Jeg skal ikke si det.
Jeg har tettet den, så ikke noe mer lekkasje. Tror jeg.
-Har du lommelykt? -Å ja. Jeg har det.
-Ser dere det? -Hva da?
En hegre eller en monsterpelikan. Den fløy rett over oss.
Den var svær. Jeg så vingespennet.
Noen må gjøre noe med løskattene.
Var ikke så ille før, men det er en hær nå.
Pappa sier at de er fra fastlandet?
Ja. Teknisk sett må de være det.
Jeg vet ikke når folk hadde med katter hit,
men de tok med flere enn én.
Fatter ikke at de har nok mat.
Vi vet hva de spiser.
Da folk bodde her oppe, begravde de likene i hagen,
fram til 20-tallet, sier pappa.
Noen ganger er det storm,
og det oversvømmes og likene kommer opp fra bakken. Kattemat.
De likene er mange hundre år og bare bein.
Og når det er storm, skylles de opp på vestbredden hjemme.
Og det vet jeg, for alt fra Uppards
skylles opp på vestbredden, og jeg må rydde opp, idiot.
-Hva er dette? -Ta den.
Nei takk.
-Drikker du ikke? -Ikke den.
Vanligvis kommer vi hit og tar en joint.
Han begynner å lengte etter rullejenta.
Ikke vondt ment. Det suger å sitte i den stolen.
Hallo, kattepuser.
Broren min Bobby, og Warrens bror også,
pleide å si at Uppards var hjemsøkt.
-En død fiskers spøkelse. -Ja, Harpun-Harry.
Harpun-Harry.
Harpunerte barn for kjøttet deres.
Det er jo bare tøv,
så vi fulgte ikke etter når de drakk her.
Vi gjorde ikke det.
Men jeg gjorde det. Én gang.
Fulgte Bobby hit før han dro på college.
Eneste skumle jeg så, var at han knullet Heather Delman.
-Ja. -Jepp.
Faen, de slåss. Nei.
De knuller.
Bobby hørtes ut slik.
Faen!
Warren? Hva faen?
Jeg trodde jeg så noe.
Det var vel Harpun-Harry som omsider kom!
Stopp.
Jeg lå i kattedritt.
Gudskjelov.
Gutten min. Hjemme, der du hører til.
Vi får i deg litt mat. Du må spise.
Bare deg? Hvor er pappa? Og Warren?
De er på båten.
Han kan ikke droppe et skift. Ikke et eneste.
Vi har ikke råd. Men la oss få deg hjem.
CROCKETTØYA FERGEINFORMASJON
-Unnskyld meg, Sturge. -God morgen, frøken Keane.
Monsignore Pruitt skulle være om bord. Så du ham?
Nei. Kanskje han tar Belle senere i ettermiddag.
Nei, han sa Breeze.
Vi var enige før han dro. Du så ham ikke?
Han er vanskelig å overse, Sturge.
Ja, du har rett.
Kanskje jeg ikke så ham i mengden.
Da setter vi i gang.
Hei der.
Og det er…
Ryggraden, og den er perfekt.
Og det er den lille foten, og den sparker litt.
La meg måle foten.
Ok, vennen.
Hei, Lillefot.
Alt er akkurat slik jeg ønsker etter 20 uker.
-Har du hatt blødninger i det siste? -Nei.
Hvordan det?
-Det blør litt der inne. -Herregud.
Ikke vær bekymret. Det er lite. Vi holder øye med det.
Han er visst hjemme.
Stakkars kvinne.
Peggy? Er det deg, Peg?
-Herregud, mamma. Hva gjør du? -Peggy.
Nei, mamma. Det er Erin. Peggys datter, Erin Greene.
-Husker du Erin Greene? -Hei, fru Gunning.
Jeg tror du har satt meg på feil rom.
Rommet mitt er oppe.
Nei, mamma. Ingen flere trapper. I et år nå.
Etter at du brakk hofta.
Flink bisk.
-God morgen, sheriff. -Hei. God morgen, Annie.
Jeg kommer senere i dag. Jeg har byttet skift.
Ta den tida du trenger. Dette er vel sønnen din, Riley?
SHERIFFENS KONTOR
-Opp og stå, Joe. -Pokker.
Vil du ha kaffe?
-Hva har du gjort med meg, Sharif? -Sheriff.
Overraskende at du er overrasket. Var det ikke hit du ville?
Du prøvde jo å bryte deg inn.
Iallfall inn i landhandelen.
Halv ett, mens du svettet ren Jim Beam.
Slo mot vinduet med en åre.
Vi hadde kostet glass ennå om siktet var bedre.
Så du buret meg inne?
Jeg lærte tidlig at det er nytteløst å få deg til å slutte å drikke.
Ja, lett for deg å si. Allah lar deg ikke drikke.
Du sa du ble forfulgt av en svær albatross.
Ja. "Vinger så store som hagestoler", sa du.
Vel… det gir litt mening, for albatrosser bringer ulykke.
Du hadde visst det om du var fisker.
Rolig, storegutt. Rolig. Hallo.
Den glefset etter meg da jeg passerte.
Pike glefset ikke.
Bjeffer av og til. Oftest bare for å si hei.
Han er bare stor. Han høres større ut enn han mener.
Glefset. Trodde han ville bite hånden min om jeg rakk den ut.
Jeg sier det, sheriff, den er farlig.
Beklager, frøken Keane. Venter bare på faren.
Apropos fare.
Hva sa du, Beverly? Kan du snakke høyere?
Ja, bare ignorer henne, kompis. Hun er bare en slemming.
Jeg beklager bryet. Jeg mener det.
Var vel ikke det du så for deg da du tok jobben,
å ha med meg å gjøre støtt.
Det hadde kanskje plaget meg om jeg gadd å bry meg med deg.
Kom igjen, kompis.
Snakkes senere, Sharif.
Ta det pent, Joe.
Vi ses snart.
Ja, Miller sine dro i fjor.
Prøvde ikke å selge engang.
Jeg tror ingen prøver å selge nå. De bare dro.
Frank har en jobb i Oregon nå.
Fabrikkjobb.
Velkommen hjem, gutten min.
Kommer du?
Beklager. Faren din har lagret ting her.
Hadde ikke plass noe annet sted. Beklager.
-Han dukket virkelig ikke opp. -Ikke se slik på deg.
Du er hjemme nå. Han behandler deg bare normalt.
Du vet ikke hvordan det er nå.
Kan bare fiske noen steder, noen dager, krabbe noen steder,
etter utslippet.
Det er tre år siden utslippet, som var ille nok.
Gudene vet. Kunne ikke spise noe fra det vannet.
Faren din luktet diesel etter jobb,
selv da de sa at det var renset.
Jeg trodde miljøvernerne var på vår side.
Disse retensjonsgrensene angående populasjonsfall.
Plutselig er det en grense.
Men ikke for oljeselskapet. For oss. For båtene.
Kan vi bare ta så mye som de sier?
Men de har aldri jobbet på havet her.
Vil du snakke om populasjonsfall,
la oss snakke om folket.
Folket på denne øya. Før var vi hundrevis.
Nå er vi noen titalls.
Dette er ikke et samfunn lenger.
Det er et gjenferd.
-Han hadde vært her om han kunne. -Ja da, mamma.
CROCKETT GRUNNSKOLE
Dette er vel første gang sheriff Hassan
er hos oss grunnet en slik storm.
La oss bruke det som en oppfriskning.
Takk, borgermester.
Den vil treffe oss rett i ansiktet.
Værtjenesten kaller det en stor storm,
og sier det verste er i morgen natt.
Gitt at den treffer slik de sier,
ville jeg snakke om drivstoff-forrådet.
Sturge?
Ja, jeg skal se til at pumpene er av, som vanlig.
Rett før solnedgang, så fiskerne kan fylle opp etter fangsten.
Og du kutter strømmen til marinaen?
-Vi mister nok strømmen uansett. -Ja.
Vi gjør klasserommene tilgjengelige som tilfluktsrom om nødvendig…
Beklager.
Du er ny, så vi forventer ikke at du vet dette,
men vi bruker alltid St. Patricks.
Vi setter ut senger som alltid.
Men nå har vi det nye rekreasjonssenteret.
Det er ikke helt ferdig, men nært, og har plass til dobbelt så mange.
Jeg vet ikke om plass til dobbelt så mange har noe å si.
Når man regner på det…
-Beklager, jeg visste ikke det. -Trenger ikke det.
Hvordan kunne du vite det?
Greit…
Husk det for din egen del også,
hvis ikke du planlegger å ta ferge til moskeen,
må du også søke ly sammen med oss.
Og du er selvfølgelig velkommen.
Takk.
Vi skal be folk dra til St. Patricks hvis det blir ille.
De vet det.
Forstått. La oss snakke om båter. Først sikringen av marinaen.
Hvor ofte må du til fastlandet?
Én gang i uka.
Warren, spis maten din.
Det er greit. Det er… AA-møter.
-En betingelse for løslatelsen. -Warren.
Hvordan var skoledagen?
Bra. Frøken Greene snakket mest om stormen.
Underviser den gamle kjerringa fremdeles?
Nei, gamle frøken Greene døde i vår.
Den nye frøken Greene, dattera hennes.
Er Erin tilbake?
Skulle nevne det. Hun kom for noen måneder siden.
Flyttet inn i Peggys hus. Hennes gamle jobb også.
Vet ikke hvor lenge hun blir,
men det var så fint at noen flyttet til øya.
Og en ung person.
Hvor er hun tilbake fra? Hva gjorde hun?
Du må vel spørre henne.
Vi vet én ting hun gjorde.
-Warren. -Hun sa det selv.
Og det begynner å vises,
så om det var hemmelig, varer det ikke lenge.
Uansett hva som skjedde da hun rømte,
har hun blitt en fin ung dame, og en fin lærer,
og vi er heldige som har henne tilbake.
Den fortapte datter. Du ser henne i morgen.
Sitter på styrbord side, halvveis bak, som mora.
-I morgen? -I kirka.
Jeg… planla ikke å gå i kirka.
Ikke vær dum. Selvfølgelig skal du det.
Nei, ting har endret seg for meg, mamma. Det er ikke meg lenger.
Monsignore Pruitt sa før han dro på pilegrimsferd…
Er ikke han litt gammel til å reise? Han må være 80 nå.
Hele menigheten bidro.
-To uker i Det hellige land. -Herregud.
Han har levd hele livet på øya,
og muligheten til å gå i Jesu faktiske fotspor.
-Ja. -Vi tenkte han fortjente det før…
Overraskende at de lot ham dra, gitt helsa.
Får se om du er i så god form i hans alder.
Det tørner for ham.
Han løftet hostien tre ganger under nattverden.
-Føltes dumt å ringe med klokka. -Vi har alle vårt.
Han har blitt sett vandrende rundt om natta,
sent om natta.
Midnatt. Ved marinaen, havna, landhandelen.
Har du sett ham, Warren? Vet du at det var ham?
Det var sikkert en annen 80-åring
med fedora og den lange frakken han alltid har.
Selv om det begynner å rable litt for ham,
hører han hjemme her på øya med oss.
Ikke på hjem, tvunget til å pensjonere seg av erkebispedømmet.
Hvem vet hvem de sender.
Så hvis vi støtter ham litt…
Vi styrer ham rundt alteret halve tida.
Det er ikke sant.
Du narrer ikke alterguttene.
-Er du thuriferar? -Det stemmer.
Hadde aldri ambisjoner ut over akolytt selv.
Ingen liker en altergutt som faller i gradene.
Jeg var med bare på grunn av jentene. Mann i uniform.
Det er ikke morsomt.
Ikke morsomt i det hele tatt.
Skal du sitte her ved dette bordet etter det du…
Etter det du har gjort,
og si: "Kirka er ikke for meg"?
Og tulle om altergutter og monsignore Pruitt?
Nei.
Du skal i kirka i morgen, Riley.
-Pappa… -Og hver søndag.
Samme om du ikke mener det eller ikke er i humør til det.
Se på det som en betingelse for løslatelsen.
SØND4G
Monsignore!
Monsignore, du er hjemme. Velkommen tilbake.
Jeg er så glad alt er bra med deg. Jeg ventet på deg i morges.
Du var ikke på Breeze som vi avtalte.
Du glemte det vel bare, hadde et av dine…
Men du aner ikke hvordan det får meg til å framstå,
når jeg står der på brygga som et sviktet ballfølge.
Og du vil ikke tro den nye sheriffen.
Omar Sharif, eller hva det er.
Han prøver å bruke skolen som tilfluktsrom fra stormen.
Alt i orden?
Ja. Bare bra.
Hun har gått til St. Patricks hver dag siden ulykken.
Selv om det ikke var messe, gikk hun og ba for deg.
Hver dag.
Jeg skal be om unnskyldning, pappa.
Mamma har oppdatert meg.
Leit å høre det har vært vanskelig etter utslippet.
Så kirka er ikke noe for deg?
Nei, det er ikke noe for meg.
Du bør sitte bak under nattverden. Det sømmer seg.
Gitt at du ikke har skriftet, og jeg antar du ikke har det.
Det vil såre mora di
at du ikke tar sakramentet,
men respektløst om du gjør det.
Ok.
God natt.
Ok.
-Ingen telefon. -Ok.
Jeg vil ikke høre at du tekster.
Jeg hører at du tekster.
Sheriffen hører alt.
Greit, pappa.
Kyss mora di.
-God natt, unge mann. -God natt, gamle mann.
Bare ti minutter, så går telefonen av!
Ikke vær redd, mamma. Det er bare meg.
Rommet mitt.
Jeg vet det. Ett skritt ned.
Rød himmel og natt, en sjømanns skatt.
Rød himmel og morgen…
-Sjømann, bare sorgen. -Det stemmer.
OG GUD S4: L4 DET BLI LYS: OG DET BLE LYS - 1. MOSEBOK 1:3
Vi brukte mindre enn en time med båt.
Stormen er ikke så ille som de sier. Det virker aldri slik.
Pappa dekket ikke vinduene,
og han fant på overreaksjon, så det sier noe.
-Vil du fylle flaskene? -Ja.
Noen har gjort det.
God morgen, alle sammen.
I dag er sjuende søndag i kirkeåret.
Åpningssalmen er "Våre fedres tro",
nummer 787 i den røde salmeboka.
Hvem er det?
God morgen.
Jeg vet jeg ikke er den dere ventet å se denne morgenen.
Jeg er pater Paul Hill,
og jeg ble sendt av bispedømmet for å vikariere for Pruitt noen uker.
Han ble dessverre syk på reisen. Alt er bra med ham.
Han kommer seg på et sykehus på fastlandet.
Det er bedre for ham borte fra øya,
og tilstanden hans ble lagt merke til av noen andre på turen, så…
Bispedømmet har bedt meg steppe inn til han er oppe og går igjen,
men jeg forsikrer dere om at det ikke er noe å bekymre seg for.
Dere mister ikke presten deres. Det lover jeg.
Dette er en midlertidig situasjon,
og det er en fornøyelse å være her i St. Patricks med dere.
Vit at jeg er her for å hjelpe, og jeg ser fram til å møte dere alle.
I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
"Herre Jesu Kristi nåde, og Guds kjærlighet,
og Den hellige ånds fellesskap, være med dere…
Han tok brødet og takket.
Han brøt brødet, ga det til disiplene og sa:
'Ta dette, og spis det.
Dette er mitt legeme, som vil bli gitt dere.'
Da måltidet var over, tok han kalken.
Igjen takket og priset han, ga koppen til disiplene og sa:
'Ta denne, og drikk fra den.
Dette er mitt blod, blodet i den nye og evige pakt.
Den utøses for mange til syndenes forlatelse.
Gjør dette til minne om meg.'"
-Kristi legeme. -Amen.
Kristi blod.
Kristi legeme.
Kristi blod.
-Kristi legeme. -Riley.
Jeg sitter her.
Kristi legeme.
Kristi blod, Erin Greene.
Kristi legeme.
Kristi blod.
Jeg møtte ham i går kveld, i prestegården.
Vi hadde mye å snakke om,
for å oppdatere ham om hvordan ting fungerer her.
Monsignore elsker ham, og jeg kan se hvorfor.
-Leeza Scarborough! -Kan du navnet?
Monsignore har fortalt om deg.
Han sier jeg vil se deg daglig på messe, at det kan bli bare oss to.
Pater. Wade Scarborough. Min kone, Dolly.
-En fornøyelse. -Ja, herr borgermester, fru borgermester.
Beklager å måtte overraske dere slik.
Bispedømmet skulle kontakte dere direkte.
Kall meg Wade.
Jøss, det er så fint å se et nytt ansikt.
Velkommen til Poten, det som er igjen av den.
Crockpoten!
Ja, det er et søtt kallenavn.
Men det er sant. Vi er en smeltedigel, en fin blanding…
En piñata til og med.
Et mangfold av forskjellige smaker
som bare blir slått med en svær og fæl pinne.
Vi er glad for å få deg med i lapskausen.
-Annie Flynn, pater. -Annie Flynn.
-Og dette er mannen min, Ed. -Ed Flynn.
Pater.
Jeg så at du satt bak under nattverden.
Nå ble det ganske stille.
Min sønn Riley, han…
Ikke akkurat uten synd nå.
Jeg synes det er flott.
Det viser seg at jeg ikke trengs av folk som er uten synd.
Jesus,
han hadde heller ikke så mye interesse for den typen folk.
Nei, han oppsøkte de folkene
som ikke var uten synd.
De var hans favoritter. Det var de han kalte sine venner.
Ja, vi kan jobbe med det.
Ja, velkommen til Crockpoten.
Det var fint å høre den gamle oversettelsen igjen.
-Vi har vel ikke hørt den på ti år? -Nei.
Bruker man fortsatt den?
Dere la merke til det? Den nye messeboka ligner latinen, men…
Ser man det.
Den fortapte sønn.
Nei. Jeg tror du er den fortapte.
Jeg er et svart får.
Kan jeg følge deg hjem?
Ja. La oss gå.
Hvor har du vært?
I New York. Nord i delstaten.
Jeg antok det.
Jeg mener, da du rømte, ble det mye debatt.
Mange hadde teorier. De fleste handlet om Hollywood,
men jeg gjettet også det.
Hvorfor det?
Overdekkede bruer.
Husker du det?
Jeg sa det for et halvt liv siden.
Jeg begynte ikke der.
Jeg dro sørover, så vestover.
Og jeg var i Austin en stund og ble med i et rockeband.
Du tuller.
Jeg var slik en idiot.
Vi var vel begge idioter.
Se på oss, tilbake der vi begynte. Eneste stedet vi ikke skulle ende opp.
Hva med deg?
Chicago.
Men ikke noe rockeband.
Bare økonomiske ting. Gikk på skole, festet for mye.
Jeg er sjokkert.
Tjente en masse penger. En stund.
Aksjer, så startet jeg et selskap. Så…
Så forsvant alt.
-Gift? -Nei. Du?
Ja. Altså, teknisk sett…
Men det er over. Det er også en lang historie.
Overrasket over å se deg i kirka.
Ja, jeg også.
Hadde aldri gjettet det, men det har vært bra for meg.
Jeg så deg sitte bak under nattverden.
Det er morsomt, de fleste finner Jesus i fengsel.
Du har alltid gått din egen vei.
Ja, men det var ikke det.
Jeg kastet Bibelen første natta. Men…
Det var ikke med én gang.
Jeg søkte. Virkelig.
Det er masse tid til å lese der inne, og jeg leste alt,
Toraen, Koranen, Talmud, Tao te ching.
Jødedommen, buddhismen, islam, jainismen.
Hvis jeg lette etter Gud, burde jeg lete overalt.
Endte opp som ateist.
Hva?
Jeg skal være den gudløse hedningen, og du er altergutten.
Mora mi ville ikke ha trodd dette.
Og du er gravid.
Ja.
Er vel en historie.
Ja og nei.
Lillefot reddet livet mitt.
Er det noe annet du trenger i ettermiddag, pater?
Til stormen eller…
Nei takk, frøken Keane.
Kan jeg spørre om noe?
Tilgi meg, jeg mener ikke å…
Men du går med gull-messehagel i dag.
Ja.
Er ikke det for festdager og spesielle…
Burde den ikke være grønn i dag?
Det er sjuende søndag i kirkeåret.
Nei, jeg fant ikke den grønne messehagelen i morges.
Kanskje monsignore Pruitt
la den et uvanlig sted, gitt hans mentale tilstand før han dro.
Jeg tenkte dette var bedre enn pyjamas.
Jeg hadde ikke trodd noen ville legge merke til det.
I framtida, si ifra om det er et problem.
Det er derfor jeg er her. Jeg kan bestille flere.
Jeg finner den sikkert. Trenger bare litt tid til å åpne skapene.
Selvfølgelig.
Dette var glimrende.
Ha en fin ettermiddag, pater. Jeg er glad du er her.
Takk.
Og det samme.
Er det ikke rart å bo der når hun er borte?
Det er mye bedre enn da hun var her. Bor du hjemme?
Å ja.
Det må føles rart.
-Lite rom, dobbeltseng. -Jeg er faktisk vant til det.
Så, du kom tilbake… hit.
Du kom liksom tilbake med vilje.
Hvorfor det?
Går det bra, Riley?
Jeg klarer meg.
Nei, hvordan går det med deg?
Jeg vet ikke.
Det er ganske…
Det er slik det er med ting. Jeg vet ikke. Aner ikke.
I fengsel var det lett.
Gjorde ting, telte dager, telte ned til løslatelsen, spiste, sov, leste.
Det er ganske tilrettelagt og med strenge regler. Men her…
Her…
Jeg har ingenting.
Skal jeg skaffe meg jobb?
Gå på skole? Har ikke penger, ingen utsikter.
Jeg bare eksisterer nå.
Det er alt. Jeg har…
…overhodet ikke noe formål.
Jeg sitter bare i mine foreldres hus og puster,
uten noe formål for noen i det hele tatt. Jeg bare…
…lever.
Og det er det verste, for jeg burde ikke vært i live, Erin.
Så jeg vet ikke.
Hva jeg gjør her.
Jeg spiser. Sover.
Jeg vet faen ikke.
Gå hjem nå, spise middag, holde ut denne jævla stormen.
Der har du det.
Gjør det.
Hold ut stormen i natt, og i morgen…
…vil du se hva morgendagen handler om. Finn et annet prosjekt.
Jeg er lei for det.
For alt du har vært gjennom.
Jeg er virkelig lei for det.
Så det er bare…
Bare dette. Bare det store.
De små kan jeg erstatte, men bare dette.
Ja. Ok.
-Hva skjer? -Mamma. Alt i orden.
Han er der ute, bare går på stranda.
Hva? Nei, han er på fastlandet.
Kanskje han kom tilbake
og vandret ut, med et av anfallene sine.
-Jeg kan ikke se noe. -Jeg ser ham ikke.
Jo, hatten og frakken. Jeg kjenner klærne, det er ham.
Nei, han er på fastlandet.
Det er Pruitt!
Øynene mine er ikke slik de var, så jeg kan ikke…
Pater Pruitt!
Monsignore!
Pater!
Telefonen er død ennå.
Vi burde bare gå til prestegården og oppklare dette.
Se til at alt er bra med ham.
Jeg må sjekke båten uansett.
Pappa. Hva er det?
Tekst: Marius Theil