EN NETFLIX-SERIE
Är hon okej?
Kommer hon att klara sig?
Nej. Herregud.
Fader vår, som är i himmelen, helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike, ske din vilja, såsom i himmelen så och på…
Medan du håller på, fråga varför han alltid tar barnen,
medan de som är fulla klarar sig med skråmor.
Jag tycker att denna rekommendation är lämplig.
Ska jag gå vidare,
eller föredrar klienten att ärendet går till rättegång?
Jag accepterar domen.
Domen är att du får fängelse i 4-10 år
hos kriminalvården i Illinois.
Skadeståndet till offrets familj är 140 900,11 dollar.
RILEY, HOPPAS ALLT ÄR BRA…
HAN ÄR MED DIG, OCH JAG ÄLSKAR DIG. MAMMA
FYRA ÅR SENARE
CROCKETT ISLAND INVÅNARE 127
VÄLKOMMEN TILL CROCKETT ISLAND
Ditt rum är klart.
Vem hämtar dig?
Var vid kajen kl. 9,
annars missar du Breeze och måste vänta på Belle.
Det finns bara två färjor nu.
Han kan tidtabellen, Annie.
Han frågade om du kan tidtabellen,
han ser fram emot att träffa dig.
Behöver du nåt annat? Kläder, skor eller nåt?
Får du tillbaka allt du hade med dig?
Kläderna och sånt?
-Jag går ut. -Vart då?
Ska till marinan med Ooker.
Ska du inte äta?
Vill du säga hej till pappa?
Ed, Riley vill säga hej.
Han gick precis ut,
så han hörde mig inte, men han hälsar.
Okej.
Jag älskar dig, och vi ses i morgon.
Okej.
Lyssna.
Miss Keane säger att Ooker har gjort Gud-vet-vad i Uppards.
Miss Keane är galen, mamma.
Jag har varit 16 och vet vad som händer där, så inget Uppards.
-Inget bus, kom inte hem för sent. -Jag vet.
Och för Guds skull, Warren, drick inte.
Jag lovar.
Din bror kommer hem i morgon.
Bra, mamma.
Verkligen.
Gå nu.
ST. PATRICKS KATOLSKA KYRKA ETABLERAD 1824
VÄLKOMMEN TILLBAKA MSGR. PRU1TT MÄSSAN ÅTERUPPTAS PÅ SÖNDAG
-Hej, Flynn. -Hej.
Miss Keane säger att du har ställt till med problem i Uppards.
Det är bara som hon tror.
Hon kan kyssa mig i häcken.
-Har du sett honom? -Nej, inte än.
Hej, killar!
Skit.
-Bjöd du hit Aladdin? -Kom igen. Ge honom en chans.
-Vad händer? -Hej, Ali.
-Släppte din pappa ut dig? -Jag går ut om jag vill.
Där är han.
Vifta inte med pengarna. Jösses.
Vad?
Han är okej.
Och om han tjallar?
-Det gör jag inte. -Jag känner inte dig.
Kom igen, Bowl. Han kan inte hjälpa vem hans pappa är.
-Han ingick inte i avtalet. -Han har en poäng.
Åt helvete med min pappa. Är det vad du vill höra?
Bra, åt helvete med honom. Med alla. Med sheriffen.
Nu då?
-Du säger väl inget? -Jag sa nej.
För Bowl är den enda som kan fixa åt oss.
Heter han verkligen Bowl?
Om han blir skrämd eller tagen
är all kontakt över.
Han säger inget.
Hej, Leeza.
-Fuffens på gång ser jag. -Tar bara en åktur.
-En åktur från Bowl. -Verkligen?
Jag skulle tjalla?
Önskar du kunde följa med.
Jag föredrar att inte lukta kattskit.
Middag, Leeza.
Hej, ms Scarborough.
Hej, Warren.
Kom nu.
-Tog du med en flytväst? -Vad?
-En flytväst. -Nej. Är du allvarlig?
Om vi slår runt, fastna inte med foten under sätet. Du drunknar.
Ett hemskt sätt att dö.
Vi har gjort detta i flera generationer,
så om du sabbar det och berättar för din pappa…
-Då går det illa för dig. -Jag säger inget.
Jag har tätat den, så inga fler läckor. Tror jag.
-Har du en ficklampa? -Ja, det har jag.
-Ser ni det där? -Vad?
Som en häger, eller jättepelikan. Den flög över oss.
Den var enorm. Jag såg vingspannet.
Nåt måste göras åt dessa hemlösa katter.
Det var inte så farligt, men det är en armé nu.
Pappa säger att de kommer från fastlandet.
Ja, det måste de vara.
Jag vet inte när folk tog hit katter,
men det var definitivt fler än en.
Hur hittar alla mat?
Vi vet vad de äter.
När det bodde folk här begravde de sina döda på gården,
ända tills 20-talet, säger pappa.
Ibland när det stormar
poppar kropparna upp ur marken. Kattmat.
Kropparna är hundratals år gamla, och bara ben.
Och när det stormar sköljs de upp på västra stranden, vid mitt hus.
Jag vet, då allt från Uppards
sköljs upp på den västra stranden, och jag måste städa upp det, idiot.
-Vad är detta? -Ta den.
Nej tack.
-Dricker du inte? -Inte det där.
Vi kommer oftast hit, röker en spliff.
Han börjar tråna efter rullartjejen.
Inget illa ment. Det suger att sitta i stolen.
Hej, kissarna.
Min bror Bobby, och Warrens bror också,
brukade säga att Uppards är hemsökt.
-Döda fiskares spöken. -Ja, Harpun-Harry.
Harpun-Harry.
Han harpunerade barn för deras kött.
Det är bara skitsnack,
så vi inte skulle komma hit när de drack.
Det gjorde vi inte.
Jag gjorde det. En gång.
Följde efter Bobby innan han åkte iväg.
Det enda skrämmande var att han knullade Heather Delman.
-Ja. -Ja.
De slåss. Nej.
De knullar.
Bobby lät precis så.
Skit!
Warren? Vad fan?
Jag trodde jag såg nåt.
Harpun-Harry dök upp till sist!
Sluta.
Jag låg i kattskit.
Tack, gode Gud.
Min pojke. Hemma, där du hör hemma.
Nu ska du få mat. Du måste äta.
Bara du? Var är pappa? Och Warren?
De är på båten.
Han kan inte missa ett arbetspass.
Vi har inte råd. Men nu går vi hem.
CROCKETT ISLAND INFORMATION OM FÄRJOR
-Ursäkta mig, Sturge. -Morgon, miss Keane.
Monsignor Pruitt skulle ha varit ombord. Såg du honom?
Nej. Han kanske tar Belle i eftermiddag.
Nej, han sa Breeze.
Vi hade bestämt det. Du såg honom inte?
Han är svår att missa, Sturge.
Du har rätt.
Jag kanske bara missade honom.
Okej, då ska vi se.
Hej där.
Och det där är…
Ryggraden, den är perfekt.
Och en liten fot, den sparkar lite.
Jag ska mäta foten.
Okej, sötnos.
Hej, Lilla foten.
Allt är exakt som det ska vara vid 20 veckor.
-Har du haft några blödningar? -Nej.
Hur så?
-Det finns lite blod därinne. -Herregud.
Jag är inte orolig. Vi håller koll på det.
Han är hemma.
Stackars kvinna.
Peggy? Är det du, Peg?
-Herregud, mamma. Vad gör du? -Peggy.
Nej, det är Erin. Peggys dotter, Erin Greene.
-Minns du Erin Greene? -Hej, mrs Gunning.
Jag är nog i fel rum.
Mitt rum är där uppe.
Nej, inga fler trappor. Inte senaste året.
Inte sedan du bröt höften.
Duktig vovve.
-God morgon, sheriffen. -Hej. God morgon, Annie.
Jag kommer in senare i dag. Jag bytte skift.
Ingen brådska. Är det din son, Riley?
SHERIFFKONTOR
-Upp och hoppa, Joe. -Skit.
Vill du ha kaffe?
-Vad gjorde du med mig, Sharif? -Sheriff.
Jag är förvånad att du är förvånad. Jag trodde du ville vara här.
Du försökte ju bryta dig in.
I diversehandeln i alla fall.
Halv ett i natt, stinkande av whisky.
En åra mot fönstren.
Vi hade sopat glas fortfarande om du kunde sikta.
Så du låser in mig?
Jag har lärt mig att inte försöka få dig att sluta dricka.
Lätt för dig att säga. Du får inte dricka för Allah.
Du sa att du var förföljd av en enorm albatross.
"Vingar stora som trädgårdsstolar", sa du.
Det är rimligt, eftersom albatrosser betyder otur.
Du hade vetat det om du var fiskare.
Lugn, killen. Hej.
Han nafsade mot mig, jag gick bara förbi.
Pike nafsade inte.
Skäller ibland. Mest för att säga hej.
Han är bara stor. Låter större än han menar.
Nafsade. Jag trodde att han skulle bita mig i handen.
Sheriffen, han är en plåga.
Ursäkta, miss Keane. Han väntar bara på husse.
På tal om plåga.
Vad sa du, Beverly? Vill du upprepa det?
Strunta i henne, kompis. Hon är elak.
Ledsen för besväret. Jag menar det.
När du tog jobbet kan du inte ha tänkt dig
att behöva hantera mig hela tiden.
Det kunde ha irriterat mig, om jag brydde mig om dig.
Kom igen, kompis.
Senare, Sharif.
Ta hand om dig, Joe.
Vi ses snart.
Millers flyttade förra året.
De försökte in ens sälja huset.
Ingen försöker sälja längre. De bara flyttar.
Frank har ett jobb i Oregon nu.
På en fabrik.
Välkommen hem, älskling.
Kommer du?
Din pappa har förvarat en del saker här.
Finns inte plats nån annanstans.
-Han kom verkligen inte. -Se det inte så.
Du är hemma nu. Han behandlar dig normalt. Det är allt.
Du vet inte hur det är nu.
Man får bara fiska på vissa platser, vissa dagar,
sedan utsläppet.
Tre år sedan, vilket var illa nog.
Gud vet. Man kunde inte äta nåt från de vattnen.
Din pappa luktade som diesel när han kom hem,
även efter de sa att det var sanerat.
Jag trodde miljöaktivisterna var på vår sida.
Begränsningarna, fångstkvoterna, minskande populationer.
Plötsligt finns det en gräns.
Inte för oljebolaget, för oss. För båtarna.
Vi får bara fånga så mycket som de säger.
De har aldrig varit sjöfolk. Aldrig arbetat i dessa vatten.
Om de vill prata om minskad population,
titta på folket.
Vi var hundratals här på ön.
Nu är vi några dussin.
Det är inte ett samhälle längre.
Det är ett spöke.
-Han skulle vara här om han kunde. -Visst, mamma.
CROCKETT-SKOLAN
Eftersom det är första gången som sheriff Hassan
är med oss under en sån här storm,
så kan vi alla behöva en repetitionskurs.
Tack, borgmästaren.
Den verkar komma att träffa oss direkt.
Den klassas som en kraftig storm,
och det värsta väntas dra in i morgon kväll.
Om den slår så som de säger,
så vill jag prata om våra bränsleförråd.
Sturge?
Jag ser till att stänga av pumparna.
Precis före solnedgången, så att fiskarna kan tanka efter fångsten.
Och ni stänger av strömmen till marinan?
-Det blir nog strömavbrott ändå. -Ja.
Och vi gör klassrummen tillgängliga för skydd, om det behövs.
Ursäkta.
Du är ny, så du vet inte det här,
men St. Patricks är alltid skyddet.
Vi ställer ut tältsängar, så har vi alltid gjort.
Och nu har vi det nya rekreationscentret.
Inte helt klart, men det rymmer dubbelt så många.
Inte för att jag tror att det gör nån väsentlig skillnad.
Om man räknar på det…
-Ursäkta, miss Keane. Jag visste inte. -Behövs inte.
Du kunde inte veta det.
Okej…
Tänk på det själv också,
att om du inte tänker ta en färja till moskén,
så måste du ta skydd med oss.
Du är välkommen, så klart.
Tack.
Vi säger till alla att gå till St. Patricks om det blir tufft.
De vet det.
Förstått. Och nu båtar. Säkra marinan till att börja med.
Hur ofta måste du till fastlandet?
En gång i veckan.
Warren, ät din mat.
Det är okej. AA-möten.
-En del av min villkorliga frigivning. -Warren.
Hur var din dag? Hur var skolan?
Bra. Miss Greene pratade mest om stormen.
Miss Greene? Undervisar den gamla haggan ännu?
Nej, den gamla miss Greene dog i våras.
Det här är nya miss Greene, dottern.
Är Erin tillbaka?
Ja. Hon har bara varit tillbaka några månader.
Hon tog över Peggys hus och hennes jobb.
Oklart hur länge hon stannar,
men det är kul att nån flyttade till ön.
Och en ung person också.
Var kom hon tillbaka från? Vad gjorde hon?
Du får fråga henne.
Vi vet en sak som hon gjorde.
-Warren. -Hon berättade det själv.
Och det börjar synas,
så det skulle inte vara hemligt länge.
Vad som än hände
så är hon nu en fin ung dam, och en bra lärare.
Vi har tur att hon är tillbaka.
Förlorad dotter. Du får träffa henne i morgon.
Hon sitter på höger sida, i mitten som sin mor.
-I morgon? -I kyrkan.
Jag hade inte… tänkt gå till kyrkan.
Var inte löjlig. Så klart du ska.
Det är annorlunda för mig nu. Det där är inte jag längre.
Innan monsignor Pruitt åkte på pilgrimsresa sa han…
Är inte han väl gammal för att resa? Han måste vara 80.
Hela församlingen bidrog.
-Två veckor i det heliga landet. -Jösses.
Han tillbringade hela livet på ön,
och fick chansen att få gå i Jesus fotspår.
-Ja. -Vi tyckte han förtjänade det.
Det var förvånande, med tanke på hans hälsa.
Du har tur om du är lika pigg i hans ålder.
Han börjar bli knäpp.
Han höll upp kalken tre gånger under helgandet.
-Det var löjligt att ringa i klockan. -Sånt kan hända alla.
Folk har sett honom gå runt på kvällen,
sent på kvällen.
Typ midnatt. Vid marinan, kajerna, diversehandeln.
Såg du honom? Vet du att det var han?
Det var nog en annan 80-årig man
med fedora och den rock han alltid bär.
Även om han var lite förvirrad
så hör han hemma på ön med oss.
Inte i ett hem, pensionerad av ärkestiftet.
Vem vet vem de skickar i stället?
Om vi täcker upp lite för honom…
Jag styr honom runt altaret jämt.
Det är inte sant.
Kom igen. Man kan inte lura korgossar.
-Bär du rökelsen? -Det stämmer.
Jag ville aldrig bli mer än akolyt.
Ingen gillar en korgosse på dekis.
Jag var bara med för brudarna. Man i uniform.
Det är inte roligt.
Inte roligt alls.
Ska du sitta här vid bordet, efter det du…
Efter det du har gjort,
och säga: "Kyrkan är inget för mig"?
Och skämta om korgossar och monsignor Pruitt?
Nej.
Du går i kyrkan i morgon.
-Pappa… -Och alla andra söndagar.
Jag bryr mig inte om du inte känner för det.
Det är ett krav för din villkorliga frigivning.
SÖND4G
Monsignor!
Monsignor, du är hemma. Välkommen tillbaka.
Jag är glad att du är okej. Jag väntade på dig.
Du var inte på Breeze som vi hade sagt.
Du hade nog bara glömt…
Men du vet inte hur det fick mig att se ut,
där på kajen som en dissad baldejt.
Och du kommer inte tro det om nya sheriffen.
Omar Sharif, eller nåt.
Han vill ha skolan som nytt stormskydd.
Kommit tillrätta än?
Ja. Jag är okej.
Hon har gått till St. Patricks varje dag sedan olyckan.
Även om det inte var nån mässa gick hon och bad för dig.
Varje dag.
Jag ska be henne om ursäkt, pappa.
Mamma berättade.
Ledsen att det har varit tufft sedan utsläppet.
Så kyrkan är inget för dig?
Nej, det är inget för mig.
Då bör du sitta kvar under nattvarden. Det är lämpligt.
Såvida du inte har biktat dig, vilket jag inte tror.
Din mamma blir upprörd,
att du inte tar sakramentet,
men det vore respektlöst.
Okej.
God natt.
Okej.
-Ingen telefon. -Okej.
Jag vill inte höra dig sms:a.
Jag hör när du sms:ar.
Sheriffen hör allt.
Okej, pappa.
Kyss din mamma.
-God natt, unge man. -God natt, gamle man.
Tio minuter, sen stängs telefonen av!
Var inte rädd, mamma. Det är bara jag.
Mitt rum.
Jag vet. Ta ett steg nedåt.
Aftonrodnad vacker natt.
Morgonrodnad…
-Slask i hatt. -Det stämmer.
OCH GUD SADE, VARDE LJUS: OCH DET BLEV LJUS - FÖRSTA MOSEBOKEN 1:3
Det tog mindre än en timme med båten.
Stormen är nog inte så illa som de säger. Det känns aldrig så.
Pappa spikade inte för fönstren,
och han uppfann överreagerande, det säger nåt.
-Vill du fylla på kärlen? -Ja.
Det är gjort redan.
God morgon, alla.
I dag är sjunde söndagen i vardagstid.
Den första psalmen är "Fädernas tro",
nummer 787 i er röda psalmbok.
Vem är det?
God morgon.
Ni förväntade er inte mig denna morgon.
Jag är fader Paul Hill,
och har skickats av ärkestiftet för att ersätta monsignor Pruitt ett tag.
Han blev tyvärr sjuk under sin resa. Han mår bra.
Han återhämtar sig på ett sjukhus på fastlandet.
Han har det bättre där,
och några andra på resan lade märke till hans tillstånd, så…
Ärkestiftet har bett mig att ta över tills han är frisk igen,
men ni har inget att oroa er för.
Ni förlorar inte er präst, det kan jag lova.
Det är en tillfällig lösning,
och det är ett stort nöje för mig att vara här med er i St. Patricks.
Jag är bara här för att hjälpa till, och ser fram emot att träffa er alla.
I Faderns och Sonens och den Helige Andes namn.
"Vår herre Jesu Kristi nåd, och Guds kärlek,
och den Helige Andes gemenskap vare med er alla…"
"Han tog bröd och välsignade det.
Han bröt det i bitar, gav det till lärjungarna och sade:
'Ta det, alla, och ät.
Det är min kropp, som ges upp för er.'
Efter middagen tog han bägaren.
Åter välsignade han den, gav bägaren till lärjungarna och sade:
'Ta den, var och en, och drick av det.
Det är mitt blod, det nya eviga förbundets blod.
Det utgjutes för er och för alla som syndernas förlåtelse.
Gör detta för att minnas mig.'"
-Kristi kropp. -Amen.
Kristi blod.
Kristi kropp.
Kristi blod.
-Kristi kropp. -Riley.
Jag sitter här.
Kristi kropp.
Kristi blod, Erin Greene.
Kristi kropp.
Kristi blod.
Jag träffade honom i går, i prästgården.
Vi hade mycket att prata om,
för att uppdatera honom om hur det fungerar här.
Monsignor älskar honom, och jag förstår varför.
-Leeza Scarborough! -Hur vet du det?
Monsignor har berättat om dig.
Att vi ses på den dagliga mässan, och att det kan vara bara vi två.
Fader. Wade Scarborough. Min fru, Dolly.
-Trevligt att träffas. -Självklart, mr och mrs borgmästare.
Ursäkta att jag överraskar er så här.
Ärkestiftet skulle kontakta er direkt.
Kalla mig Wade.
Det är trevligt med ett nytt ansikte.
Välkommen till Pot, det som finns kvar.
Crock Pot!
Ett gulligt smeknamn.
Det är sant. Vi är en smältdegel, en blandning…
En piñata till och med.
Många olika smaker
som blir slagen med en stor käpp.
Vi är glada att lägga till dig i grytan.
-Annie Flynn, fader. -Annie Flynn.
-Och min man, Ed. -Ed Flynn.
Fader.
Och jag såg att du satt ner vid nattvarden.
Det blev tyst, eller hur?
Min son Riley, han är…
Inte direkt i ett nådigt tillstånd just nu.
Det är jättebra.
Jag kan inte göra mycket för de som lever i nåden.
Jesus
var inte heller speciellt intresserad av sådana människor.
Han gick direkt till dem
som inte levde i nåden.
De var hans favoriter, de han kallade vänner.
Ja, vi kan jobba med det.
Välkommen till Crock Pot.
Det var trevligt att höra den gamla översättningen.
-Vi har inte hört den på tio år. -Ja.
Visste inte att den fanns kvar.
Den nya psalmboken är närmare det ursprungliga latinet, men…
Ser man på.
Den förlorade sonen.
Nej. Det är nog du som är förlorad.
Jag är ett svart får.
Får jag följa dig hem?
Ja. Vi går.
Var var du?
I New York. Delstaten New York.
Jag förstod det.
När du försvann debatterades det mycket.
Många hade teorier, de flesta Hollywood,
men det var min gissning.
Varför?
Övertäckta broar.
Minns du det?
Jag sa det för halva livet sedan.
Jag började inte där.
Jag åkte söderut, sen västerut.
Jag var i Austin ett tag. Slog följe med ett rockband.
Du skämtar.
Jag var en idiot.
Vi var nog båda idioter.
Nu är vi tillbaka där vi började. Där vi svor att aldrig hamna.
Och du?
Chicago.
Men inget rockband.
Bara finanssektorn. Gick i skola, festade för mycket.
Jag är chockad.
Tjänade mycket pengar ett tag.
Aktier, sedan startups. Men sen…
Sen försvann allt.
-Gift? -Nej. Du?
Ja. Formellt sett, det…
Men det är över. En lång historia.
Förvånad att du var i kyrkan.
Jag också.
Jag trodde det aldrig, men det har varit bra för mig.
Och du satt under nattvarden.
Konstigt, de flesta hittar Jesus i fängelset.
Du har alltid gått din egen väg.
Ja, men det var inte det.
Jag kastade ut bibeln första kvällen, men…
Det hände inte direkt.
Jag letade. Verkligen.
Där finns mycket tid att läsa, och jag läste allt.
Torah, Koranen, Talmud, Tao Te Ching.
Judendom, buddhism, islam, jainism.
Om jag skulle leta efter Gud ville jag leta överallt.
Men jag var ateist.
Vad?
Jag ska vara den gudlösa hedningen, och du korgossen.
Mamma skulle inte tro på nåt av detta.
Och du är gravid.
Ja, det är jag.
Vilken historia.
Ja och nej.
Lilla foten räddade mig.
Behöver du nåt mer i eftermiddag, fader?
För stormen, eller…
Nej tack, miss Keane.
Får jag fråga en sak?
Ursäkta, jag menar inte att…
Du har en mässhake i guld i dag.
Ja, det har jag.
Är inte den för högtidsdagar och speciella…
Borde den inte vara grön i dag?
Vi befinner oss i vardagstid. Den sjunde söndagen i vardagstid.
Jag hittade inte den gröna mässhaken i morse.
Kanske monsignor Pruitt
förvarade den på en ovanlig plats, med tanke på hans mentala tillstånd.
Jag tyckte det var bättre än min pyjamas.
Jag trodde inte att nån skulle märka nåt.
Tala om för mig om det dyker upp fler problem.
Det är därför jag är här. Och jag kan beställa fler.
Jag hittar den nog. Jag måste bara hinna öppna alla skåp.
Självklart.
Det här var bra.
Ha en trevlig eftermiddag, fader. Jag är glad att du är här.
Tack.
Och detsamma.
Det måste vara konstigt. Leva här när hon är borta.
Mycket bättre än när hon var här. Är du hemma?
Jadå.
Det måste kännas konstigt.
-Litet rum, enkelsäng. -Jag är faktiskt van vid det.
Så du kom tillbaka… hit.
Du kom tillbaka avsiktligt.
Varför?
Hur mår du, Riley?
Jag klarar mig.
Nej, jag menar, hur mår du?
Jag vet inte.
Det är…
Det är just det. Jag vet inte. Ingen aning.
I fängelset var det enkelt.
Jag hade nåt att göra, räkna dagarna, äta, sova, läsa.
Det är noggrant reglerat. Men här…
Här…
Jag har inget.
Ska jag skaffa ett jobb?
Gå i skolan? Jag har inga pengar, inga möjligheter.
Jag bara existerar nu.
Det är allt. Jag har…
…absolut inget syfte.
Jag sitter bara i mina föräldrars hus, andas,
och är till ingen nytta för nån. Jag bara…
…lever.
Och det är det värsta, för jag borde inte vara vid liv.
Så jag vet inte.
Vad jag gör här.
Jag äter. Sover.
Skiter, jag vet inte.
Går hem nu, äter middag, väntar ut den jävla stormen.
Så där ja.
Gör det.
Vänta ut stormen i natt, och i morgon…
…får du se vad morgondagen handlar om. Hitta ett annat projekt.
Jag är ledsen.
För det du har gått igenom.
Jag är verkligen ledsen.
Så det är bara…
Bara det här. Det stora.
De små kan jag ersätta, men bara det här.
Ja. Okej.
-Vad händer? -Mamma. Det är okej.
Jag svär, han är ute och går på stranden.
Vad? Nej, han är på fastlandet.
Kanske han kom tillbaka,
och han gick ut, efter en sån där episod.
-Jag ser ingenting. -Jag ser honom inte.
Jag svär. Hatten, rocken. Den klädseln, det är han.
Nej, han är på fastlandet.
Det är Pruitt!
Mina ögon är inte vad de brukade vara…
Fader Pruitt!
Monsignor!
Fader!
Telefonerna funkar inte.
Vi borde gå till prästgården och reda ut det här.
Se till att han är okej.
Jag måste ändå titta till båten.
Pappa. Vad är det där?
Undertexter: Johan Sjöbom