EN NETFLIX-SERIE
Tak, fordi du kan se mig før skole.
Ser vi hende i dag?
BOG IV: KLAGESANGENE
Hende? Jeg troede ikke, at du ville vide det.
Det vil jeg ikke. Du skal sige det ved et uheld.
Kan du det? Gør det ikke.
Vi lytter bare i dag.
Hvordan har du det alt i alt?
Overvældet, men ellers mest spændt.
Jeg glæder mig til at blive stor, trække i elastiklinning,
spise alt og være veltilpas hele tiden.
Jeg vil ikke føle mig veltilpas, vel?
Jeg bliver ved med at vente på de lyster, alle snakker om,
men indtil videre er det bare hytteost og vindruer.
Og Lucky Charms lige ud af æsken.
Er alt okay?
Måske tager vi alligevel et kig i dag.
Jeg troede ikke, vi skulle bruge det så meget.
Det er okay i dag. Hvordan har det været med bevægelse?
Bank og spark?
Ja, som en sommerfugl med små fødder. Ikke så små fødder.
Nogen ændring i de sidste 24-48 timer?
Det tror jeg ikke. Selv i går…
Jeg vil gerne kende kønnet.
Du kan godt fortælle mig det. Sig det bare.
Har du haft kramper? Blødninger?
Nej.
Skulle vi ikke kunne høre hjerteslaget?
-Lad mig se. Hvad ser du? -Erin.
Ingenting.
Jeg mener det. Jeg ser ingenting.
Der er ingenting.
Jeg forstår det ikke.
Der er intet i din livmoder.
Det forstår jeg ikke.
I de første uger kan man abortere uden at vide det,
men du var langt fremme, så du ville have…
Det ville have været mærkbart.
Abortere?
Du ville ikke være den første,
der oplevede det og måske fortrængte det, Erin?
Men der er ingenting…
-Jeg er så ked af det. -Nej, jeg har ikke aborteret.
Jeg kan ikke gøre så meget.
Vi kan tage en blodprøve og sende den til laboratoriet,
men det ligner en abort.
-Du må have aborteret. -Nej.
Hvor er min baby?
Jeg sætter dig i forbindelse med en kollega på fastlandet.
Hun er en god rådgiver.
Hvor er min baby?
SKT. PATRICKS KATOLSKE KIRKE GRUNDLAGT I 1824
MESSE AFLYST I DAG
Hvordan har han det?
Jeg ved det ikke.
RENOVERINGSARBEJDE AFSLUTTET
Er det ikke utroligt?
Jeg har set gamle billeder i årevis,
og det strejfede mig ikke engang den første gang, jeg så ham sådan.
Det sivede ikke ind.
Konteksten er alt.
Det er utroligt, hvordan skæl falder fra øjnene, ikke?
Tog Dolly og Wade endelig hjem?
Godt. De har brug for søvn. Det har vi alle.
Dagen er lige begyndt.
Hvordan har han det? Har han feber? Spiser han?
Jeg gik ikke for tæt på.
Det gjorde ingen.
Vi var alle tre
vildt bange, for at være ærlig.
Bange?
Fader?
Du gode gud! Hvorfor er her så mørkt?
Se dig lige, frisk igen.
Gud har hørt mine bønner. Jeg var meget bekymret for dig.
Undskyld. Det gør ondt i mine øjne.
Det er helt i orden.
-Du havde en hård nat. -Ja.
En hård nat.
Værsgo. Det er kyllingesuppe med ingefær. Den lavede min mor, når jeg var syg.
Det er meget venligt. Jeg er hundesulten.
Jeg kan ikke huske, jeg har været så sulten før.
Det giver god mening.
Man er altid sulten efter en lang tur, og du var på noget af en rejse.
Det er sandt.
Få har oplevet det.
Enkens søn fra Nain, Jairus' datter, Lazarus.
Rejsen tog Jesus Kristus tre dage,
og du fik ikke tre minutter.
-Har du aflyst messen? -Ja.
Sturge er i kirken og forklarer, hvis folk ikke har set skiltet.
Men du ser allerede bedre ud,
så du er nok frisk i morgen, hvis du spiser op.
Men du skal spise op.
Det gør jeg. Bare ikke lige nu.
Måske et hurtigt eftersyn.
-Jeg ringer til dr. Gunning… -Nej.
Det er ikke nødvendigt lige nu.
Jeg føler, at alt, der sker her, handler om tro, ikke videnskab,
så jeg vil ikke kaste skygger med tvivl.
Du har altid været en kvinde med stor tro.
Jeg har altid prøvet. Det fryder mig, du har bemærket det.
Jeg vil betro dig noget.
Noget…
…forandrer sig i mig.
Da jeg var yngre,
kunne jeg opleve øjeblikke med stor åndelig vækst.
Men det var bare…
Det kan ikke sammenlignes.
Det er, som om jeg kan føle Gud
bevæge sig inden i mig.
Det er vidunderligt.
Man må hellere lade mig være alene
resten af dagen.
Så jeg kan bede.
Dolly og Wade er gode mennesker.
De kan holde tæt.
Sturge afløser dig og vil være dig en god apostel.
Han behøver blot lidt vejledning.
Vi holder det hemmeligt.
Men, monsignore…
…vi bør vise dem det.
Fortælle dem, hvem du er.
Sæt ikke dit lys under en skæppe.
Det var en lignelse,
og vigtig nok til, at Matthæus, Markus og Lukas skrev den ned.
Vi gør, som du beder om.
Tror du ikke, at de er klar, er det okay.
Jesus åbenbarede sig langsomt efter opstandelsen,
men det bliver en vidunderlig åbenbaring,
når de indser, at deres monsignore Pruitt blev helbredt af en Guds engel.
Tænk over det.
Det vil ske.
I Guds tid.
Der er ingen anden slags, er der?
Tak for hjælpen til morgen.
Du har vist ikke længere brug for hjælp.
Du er tilbage og frisk som en havørn.
Måske.
Derfor fik Warren fri?
Nej, egentlig ikke.
Jeg tænkte, at vi to kunne tale,
mand til mand.
Okay.
Jeg skriftede for et par dage siden,
og faderen opfordrede mig til at tale med dig.
Så nu kommer det.
Jeg har vel været vred på dig.
Okay?
Jeg antog det for almindelige gnidninger.
Jeg tog det ikke personligt,
da du opførte dig, som om dette var under din værdighed.
Nej, det var ikke det.
Nå, men sådan opførte du dig.
Og så var du væk.
Jeg vidste sgu ikke engang, hvad jeg skulle sige, du lavede.
Hvad fanden kender jeg til starters og sådan?
Startup.
Det følte jeg også.
Det var ikke værd at forklare din dumme, gamle arbejderfar,
præcist hvad det var, du lavede.
Jeg forsøgte, men kom ikke langt.
Du var ligeglad med internet,
teknologi og alt andet, der…
Sagen er…
Jeg havde allerede vrede i mit hjerte.
Og det var forkert.
Det var forkert.
Men så skete resten.
Og jeg blev sgu vred.
Ikke blot flovheden eller skampletten.
Men pengene, vi måtte bruge på advokatsalær.
Udgifterne ved at have dig boende. En voksen mand.
Jeg er sørme glad for den her snak.
Lad mig blive færdig.
Jeg burde være taknemmelig.
Min søn er hjemme og fri.
Din mor er ved gud taknemmelig hver dag.
Børn gør ikke, hvad du gjorde, på egen hånd,
ikke medmindre en af forældrene har svigtet dem.
Din mor er en helgen, så det må være min skyld.
Så undskyld, min søn.
For hvad jeg har gjort.
Jeg elsker dig.
Det gør jeg virkelig.
Det er bare svært for mig…
Det er svært for mig at vise det, når du er her.
Så jeg undskylder. Det er alt.
Vi bør tage tilbage.
Før det bliver for sent.
Hvad laver du?
Mor. Du er oppe igen.
Jeg ville gå lidt.
-Lad os gøre det igen. -Okay.
Hvilke pligter havde du som barn?
Jeg gjorde huset rent og vaskede altid tallerkener af.
Hvad morede I jer med, da du var teenager?
Der var ikke meget at lave i Crock Pot.
Det er der nok stadig ikke.
Men det var Uppards for sprut og drenge.
Hvad hed min far?
Mor?
Din fars navn var George.
Hvad lavede han?
Han var fisker og kom så i søværnet.
Hvordan mødtes I?
Vi mødtes til et bal på fastlandet.
Og hvem er jeg?
Du er min verden.
Mit hjerte og sjæl.
Min datter, Sarah.
Lægen.
Vil du have en kop te? Jeg vil lave te.
Jeg har længe villet pakke hendes ting.
Jeg har bare ikke kunnet komme i gang.
Uger blev måneder, og det var aldrig en prioritet.
Og i dag er jeg blevet færdig med to værelser og det halve loft.
Gør, hvad du må gøre.
Mange folk syr bibelvers i korssting.
Men min mor…
Min mor syede passager fra Klagesangene.
SE, OM DER FINDES EN SMERTE, SOM DEN, DER RAMTE MIG
Det er en slags selvmedlidenhed
for at identificere sig med Jerusalems ødelæggelse.
Vi havde fugle, da jeg var barn.
Duer.
Min mor brugte uger på
at bygge et latterligt bur uden for vores køkkenvindue.
Hun bestilte duer fra fastlandet.
Da de endelig ankom,
stækkede hun deres vinger som det første.
Hun tilkaldte sin syvårige datter
og bad mig holde dem, mens hun gjorde det.
Jeg spurgte, hvorfor hun gjorde det, og hun svarede: "Så flyver de ikke væk."
Så sagde hun… Hør bare.
Det er hendes syvårige datter, hun taler til.
Hun sagde:
"Alle får stækket deres vinger på et tidspunkt."
Og jeg stillede det næste spørgsmål.
Et barn stiller kun det spørgsmål, når de hører sådan noget.
Jeg sagde: "Mor, har du fået dine vinger stækket?"
Og hun svarede: "Det har jeg.
Da du blev født.
Da du blev født."
Hun holdt saksen, og jeg havde fuglen i hånden.
Den kurrede i min hånd. Den føltes som en kat, der spandt.
Den havde tillid til mig.
En pludselig indskydelse fik mig til at slippe den løs.
Så slog hun mig.
Hendes opførsel ændrede sig.
Druk, skrig, bank, noget mere nuanceret,
noget passivt aggressivt, men budskabet var klart.
Jeg ødelagde hendes liv.
Men lille fod?
Babyen reddede mit.
Jeg gjorde, som jeg sagde, jeg ville.
Jeg løb væk som 16-årig. Jeg ville være skuespillerinde.
Jeg ville være en stjerne. Så jeg rejste, og jeg levede.
Og da jeg vågnede op, og stofferne have fortaget sig,
indså jeg, at jeg havde giftet mig med min mor.
Først var han klæbende, så blev han ond
og derefter konstant fuld.
Og så slog han mig. Jeg kendte den attitude.
Jeg var blevet hos ham.
Jeg var bukket under i det hjem.
Men jeg vågnede op en dag og følte mig anderledes, syg.
Så jeg tog en prøve.
Jeg så det lille plustegn og stirrede og stirrede.
Jeg pakkede mine kufferter. Og jeg kiggede ikke tilbage.
Hun reddede mig.
Og nu er hun væk.
Hvordan kan det ske?
Jeg har den her…
…drøm.
En tilbagevendende drøm. Jeg har haft den siden fængslet.
Jeg driver rundt ude i bugten.
Midt ude på havet. Bare gråt vand.
Morgenvand.
Himlen lysner med solopgangen.
Hvis jeg blot kunne udpege forstavnen,
finde en vind eller en åre, padle med hænderne, om nødvendigt,
til en anden kyst.
Begynde et nyt liv.
Drømmen ender altid med solopgangen.
Altid.
Jeg kommer aldrig længere end solopgangen.
Den del kan jeg se soleklart.
Den del er virkelig, men resten… hvilket liv får jeg bagefter?
Det kan jeg ikke se.
Jo mere jeg har den drøm,
des mere bliver jeg klar over, at det ikke ligger i kortene.
Jeg kommer ikke væk fra øen.
Jeg ved det.
Sent om natten, uanset hvad jeg måske håber,
eller hvad jeg siger til min mor eller far.
Jeg ved det.
Men du…
Du kan gøre alt.
Det har du altid kunnet.
Bed med mig?
Ja.
Jeg beder dig, Gud.
Hjælp mig med at forstå.
Nåde.
Vis os nåde.
Vores sorg er for dyb.
Nåde.
Fadervor, du som er i himlene,
helliget vorde dit navn,
komme dit rige. Ske din vilje som i himlen således også på Jorden,
giv os i dag vort daglige brød, og forlad os vor skyld,
som også vi forlader vores skyldnere,
og led os ikke i fristelse, men…
Fri os fra det onde.
Hil dig Maria, fuld af nåde, Herren er med dig. Velsignet er du…
Velsignet er du.
Velsignet er dit livs frugt, Jesus.
Hellige Maria, Guds mor,
bed for os syndere nu
og i vor dødstime. Amen.
OLD MILWAUKEE ØL
Pis.
Kom nu.
Hej, Joe.
Sherif. Hvordan går det i dag?
Fint.
Dagen er lige begyndt.
Hvordan bliver min nat, Joe?
Hvordan skal jeg vide det?
Er du okay?
Jeg arbejder på det.
Fuck dig.
Du er min beskytter,
oplys, vogt og led mig
i dag.
Guds engel, du er min beskytter,
du i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Du er min beskytter,
oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel, min beskytter,
i din varetægt har Gud betroet mig.
Du er min beskytter, oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel, du er min beskytter,
du i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Du er min beskytter, oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel, min beskytter…
Fader Paul.
Undskyld, jeg kommer så sent. Jeg har vært lidt syg i dag.
Men nu er jeg frisk igen og tænkte, at jeg skyldte din mor en messe.
John?
Sarah lukkede mig ind. Hun sagde, at du…
At du havde det bedre.
Hvordan?
"Sandelig siger jeg jer, hvis I har tro og ikke tvivler,
kan I endog sige til dette bjerg: 'Løft dig op,
og styrt dig i havet', og det vil ske."
Med Gud er alt muligt.
Jeg troede, at det var en drøm.
Da jeg så dig ved mit sengeleje.
Så ung.
Måske er det en drøm.
Men er det, har vi alle den samme.
Os alle.
Jeg har så meget at fortælle dig.
Men…
Men først din messe.
Din nadver.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Amen.
Du må synes, at jeg er fjollet.
Nej.
Vi har bedt hele dagen,
og det elsker jeg dig for.
Men du…
Du tror ikke på det. Intet af det.
Jeg forstår det.
Det gør jeg. Tiltrækningen og trygheden ved det.
Alt sker af en grund.
Der er godt i alting. Der er en plan.
Jeg ved ikke rigtigt.
Jeg har vel bare oplevet et øjeblik, der var i modstrid
med eksistensen af en kærlig Gud.
Så hvad siger du?
-Lider jeg af tvangsforestillinger? -Nej.
-Du synes, jeg er naiv. -Nej.
Nej, jeg mener…
Jeg mener, at vi alle ønsker,
at der skal være en grund.
Til alt. Og lidt retfærdighed og trøst, når vi dør.
Deraf opstår religion. Det er hele spørgsmålet.
Det er det.
Hvad sker der, når vi dør?
Hvad fanden sker der?
Hvad tror du?
Hvad sker der, når vi dør, Riley?
Det ved jeg ikke.
Og jeg stoler ikke på nogen, der siger, de gør, men…
Jeg kan vel tale for mig selv.
Hvad tror du?
Hvad sker der, når du dør?
Når jeg dør…
…fungerer min krop ikke længere.
Den lukker ned. På én gang eller gradvist
stopper mit åndedrag, mine hjerteslag.
Klinisk død.
Og lidt senere, måske fem minutter senere…
…dør mine hjerneceller.
Men i mellemtiden…
…vil min hjerne måske udløse en strøm af DMT.
Det er det psykedeliske stof, vi udløser, når vi drømmer, så…
Jeg drømmer.
Jeg drømmer mere, end jeg nogensinde har drømt før,
for det er det hele. Alt DMT på én gang.
Mine neuroner bryder i brand,
og jeg ser et fyrværkeri af minder og fantasi.
Jeg er på et trip.
Det er virkelig et trip, for mine tanker gennemroder minder.
Fjerne og nære, og drømmene blandes med minder…
…så falder tæppet.
Drømmen, der afslutter alle drømme.
En sidste stor drøm, mens mine tanker tømmes, og så…
…stopper jeg.
Min hjerneaktivitet stopper, og der er intet tilbage af mig.
Ingen smerte.
Ingen minder, ingen bevidsthed om, at jeg var til, ingen…
Ingen var blevet skadet.
Jeg havde ikke dræbt nogen.
Alt er, som det var
før mig.
Og elektriciteten opløses i min hjerne, indtil det blot er dødt væv.
Kød.
Glemsel.
Og alle de andre små ting, jeg består af, de…
Mikrober, bakterier og de milliarder andre små ting,
der bor i mine øjenvipper, hår, mund, hud,
tarme og alle andre steder,
lever videre.
Og spiser.
Og jeg tjener et formål.
Jeg brødføder liv.
Og jeg går i opløsning,
alle de små dele i mig genbruges,
og jeg er en milliard andre steder.
Mine atomer er i planter, insekter og dyr,
og jeg er som stjernerne på himlen.
Der er et øjeblik, og så er jeg blot spredt ud over hele kosmos.
Din tur.
Hvad sker der, når du dør?
Mig?
Ja.
Nej.
Ikke mig.
Jeg døde ikke i dag.
Hun vågnede aldrig.
Da hun blev til denne lille krop,
dette lille foster, sov hun.
Så hun kendte kun til drøm.
Hun har kun drømt. Hun havde ikke engang et navn.
Og så i sin søvn
blev denne perfekte lille ånd løftet op.
For Gud sendte hende ikke ned på Jorden for at lide. Nej.
Denne her?
Denne særlige, lille sjæl…
Gud sendte hende ned for at sove.
Bare en lille lur. En hurtig drøm.
Så ville han have hende tilbage.
Og hun tog tilbage.
På samme måde, som hun kom ned, rejste hun sig oven over Jorden.
Forbi alle sjæle i atmosfæren
og alle stjerner i himlen og blev til et klart lys.
Og så for første gang…
…vågner hun.
Hun er indhyllet i en følelse af kærlighed.
Ren, utrolig kærlighed. Selvfølgelig.
Hun er ren.
Hun har aldrig syndet.
Hun har aldrig såret noget væsen, ikke engang en myre.
Og hun er ikke alene. Hun er hjemme.
Der er mennesker, hun ved det ikke,
men de er hendes familie.
Hendes bedstefar og oldefar, og de elsker hende. De navngiver hende.
Så kysser Gud hendes hoved,
og det øjeblik, Han siger hendes navn, vokser hun op.
På et øjeblik.
Og hun er perfekt.
Hendes krop vil være som på hendes bedste dage.
Den perfekte alder. Hendes højdepunkt.
De fortæller hende om hendes mor på Jorden
og siger, jeg snart er på vej.
Og hun er lykkelig. Kun lykke i al evighed.
Hun er elsket.
Hun er ikke alene.
Det mener vi, når vi siger Himlen.
Ingen palæer, floder af diamanter, lammeskyer eller englevinger.
Man er elsket.
Og man er ikke alene.
Det er Gud.
Det er Himlen.
Derfor klarer vi alt det her
på denne store, blå, triste klippe.
Jeg vil snart være der.
Jeg får min far at se.
Og min bedstemor.
Jeg ser min lille pige, og hun vil være lykkelig og tryg.
Og jeg glæder mig til at møde hende.
Jeg håber, at du har ret.
Guds engel, i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel, i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Oplys, vogt og led mig i dag.
Hvor er du?
Hvorfor kommer du ikke?
Guds engel, min beskytter, i hvis…
Fader?
Undskyld, jeg forstyrrer.
Undskyld.
Hej, Joe.
-Hej. -Jeg har haft en hård dag.
Men det gik fint. Jeg drak ikke.
Det er fremragende.
Men det er virkelig en kamp. Du sagde, jeg kunne kigge forbi,
hvis jeg følte…
Hvis det blev for meget. Men du har travlt.
Nej, slet ikke. Kom ind og sid ned.
Jeg har prøvet det. Det skal du vide.
Er du okay, fader?
Sandheden er, at jeg…
Jeg har ikke været mig selv i dag og føler mig lidt fortabt.
Er det ikke uhyggeligt?
Du kan være hans søn.
Der gik et rygte, da jeg var barn,
om, at den gamle mand ikke just levede i cølibat.
Hvem kan klandre ham for det?
Hvem er jeg til at dømme hans laster?
Jeg mener, mig? Pis.
Det rager ikke mig.
Det har været mit motto hele livet.
Vi…
Vi ses i morgen til…
-Til mødet. -Vent, Joe.
Jeg er stolt af dig.
Tak, fader.
Undskyld. Jeg ventede ikke besøg, men jeg er stolt af dig,
og jeg er glad for, at du fandt styrke i dag.
For jeg kender den trang.
Den sult og…
Jeg ved, hvor svært det er at kæmpe imod.
Så jeg er stolt af dig. Gud er stolt af dig.
Tak.
Gud velsigne dig.
Bedre sent end aldrig.
Okay.
-Gud velsigne dig. -Tak, jeg går…
Jeg går…
Jeg går, okay?
-Jeg går. -Gud velsigne dig.
Hvad er der galt med dig?
Hvad fanden er der galt? Stop!
Undskyld.
Er du…
Er du okay?
Hvad skete der?
Er du okay?
Hvad?
-Hej. -Hej.
Jeg havde den samme drøm.
-Den om vandet. -Ja.
Den var helt anderledes. Kender du det?
Jeg kan aldrig huske mine drømme.
Hvad var anderledes?
Jeg er på vandet
som altid…
…og venter på solen. Men denne gang…
…er du der også.
Hvad tror du, det betyder?
Jeg må hellere gå.
Medmindre jeg skal følge dig?
I kirke.
Jeg går ikke i kirke.
Jeg tror, jeg tager til fastlandet.
Ikke for at få en ny vurdering eller noget, men…
For at få en ny vurdering.
Naturligvis.
Jeg ville forstå, hvis du blev herinde i en måned.
Det ville enhver.
Men du bør komme tilbage.
Senere.
Måske i aften.
Du kan komme tilbage i aften.
Det kan jeg.
Okay.
-Jeg deltager ikke i altergangen. -Det ved jeg.
Du kan ikke.
De tillader det ikke, for du er ikke kristen.
-Far. Vi har talt om det. -Jeg ved det.
-Du sagde, jeg kunne… -Ja.
Hør.
Jeg forstår, du er nysgerrig.
Jeg vil ikke bede min søn om ikke at lede efter Gud.
Men, min søn…
Ali.
Vi har Ham allerede.
Tak, far.
Jeg ved, det ikke er let for dig, så tak.
Du kom ikke hjem i nat.
Fader!
Fader! Vi venter alle sammen.
Fader, du er næsten en halv time forsinket…
Okay.
Jeg ved ikke, hvorfor…
Ti. Du behøver ikke sige noget. Ikke dig. Ikke til mig.
Vi må…
…se at få ryddet op.
Få dig i kirke.
Okay.
Men nu skal du se.
Okay.
Du bliver her.
Du bliver lige her.
Nu skal du høre, hvad vi gør.
Han har det fint. Alt er i orden.
Undskyld mig.
Godmorgen.
Jeg må sige, at det er en fryd
at se kirken så fyldt hver dag. Gud velsigne jer.
Desværre må vi her til morgen…
Vi må aflyse messen.
Fader Paul kommer sig efter et maveonde.
Stakkels mand.
Jeg måtte fysisk holde ham tilbage og lægge ham i seng.
Han var fast besluttet på at være her.
Han kommer hurtigt på benene igen.
Men her til morgen vil måske
vores kære Dolly Scarborough…
Kom herop, Dolly.
Kom op.
Måske kan Dolly lede os i sang, læsning og bøn.
Vi kan stadig gøre som de tidligere kristne,
som lovsang Gud, længe før der var præster til at lede os.
-Vi begynder med salme nummer 473. -Ja.
"We Gather Together." Dolly, synger du for?
Undskyld mig.
Vi samles i dag For at bede om Herrens velsignelse…
Pak ham ind i et tæppe og læg ham i bilen,
kør ham til et af de tomme huse på vestkysten.
Gør det nu, mens de fleste er i kirke.
Sent i aften binder I et anker til og smider ham i vandet fem sømil ude.
Men jeg… vi…
Wade, hvad vil du sige?
Jeg mener…
Vi er ikke…
Det er Joe Collie, Bev.
Hvad fanden har du gjort?
"Den mand, der handler selvrådigt og ikke lytter til præsten,
som forretter tjeneste der for Herren, din Gud,
den mand skal dø."
Femte Mosebog.
Du har ret.
Det er Joe Collie.
Det er ikke Ed Flynn, Leeza Scarborough eller dig, Wade.
Det er manden, der anbragte din datter i kørestol.
Manden har været en plage for menigheden hele sit liv.
Han er en synder, en lysten og hedning af første orden.
Han er børnemishandler og en velsignelse for ingen,
og Gud har opkrævet sin gæld.
Fader, monsignore. Sig, hvorfor du gjorde, som du gjorde.
Jeg ved det ikke. Noget kom over mig…
Fordi noget bevægede sig gennem dig.
Du har glemt det, Wade.
Vor Herre er en kriger som englene.
Vor Herre har sendt engle til Egypten
for at myrde egypternes førstefødte,
omvendt byer for at overfalde kvinder og børn
og oversvømmet verden, da vi var tabt for vores synder.
Monsignore Pruitt er et mirakel fra Gud.
Og han udfører mirakler,
som du udmærket ved, Wade. Han er et mirakel.
Gud har en plan. Han arbejder gennem ham.
"Vi skal gøre vores del og bevidne det.
Tro ikke, at jeg er kommet for at bringe fred på Jorden.
Jeg er ikke kommet for at bringe fred, men sværd."
Det sagde Jesus. Jesus Kristus.
Så vil du betvivle Ham nu,
vil du udvælge de gerninger, du vil acceptere…
Så giv Hans gaver tilbage,
og lad din lille pige sætte sig i kørestolen igen.
Men håndpluk ikke Guds herligheder.
Rul ham ind
i tæppet.
Jeg…
Er din samvittighed tung?
Føler du skyld i hjertet for at gøre, hvad du måtte?
Nej.
Slet ikke.
Så spørg dig selv, hvorfor Gud har skånet dig.
Og fortsæt.
Hans arme. Sturge, hans arme.
Tag…
Undskyld, vi har ladet dig vente.
Jeg tænkte på, om oplysningerne, du gav mig,
måske ikke var helt korrekte.
Jeg sætter dig i forbindelse med min læge,
som kan sørge for, I får de korrekte oplysninger.
Jeg vil gerne vide, hvad der er sket.
Jeg tror ikke, at der er sket noget.
-Hvad betyder det? -Alle dine prøver er negative.
Jeg mistede babyen.
Jeg mener, at dit HCG-niveau er normalt.
Okay?
Selv efter en abort forbliver niveauet højt seks uger efter.
Der var intet spor efter en abort.
Jeg kan slet ikke se spor efter en graviditet.
Jeg fik ultralyd.
Det ved jeg intet om. Jeg kigger bare på dine prøver.
Jeg hørte hjertebanken.
Jeg så hende sutte tommelfinger.
Jeg vil gerne ringe til lægen på øen,
og måske kan hun dele…
Men din krop er ikke en kvindekrop, der har været gravid.
-Jeg var gravid. -Ikke ifølge dit blod eller din krop.
Og menneskekroppen kan ikke…
Den kan ikke trække i en udløsersnor
og lade, som om der intet er sket. Det er umuligt.
Jeg tænkte på, om vi skulle arrangere,
at du talte med en i vores psykiatriske afdeling.
PASTOR MONSIGNORE JOHN MICHAEL PRUITT FRITIDSCENTER
Har du det bedre?
Jeg vidste ikke, om det fandt sted. Ingen svarede, da jeg ringede.
Intet at bekymre sig om. Jeg fik det bedre i dagens løb.
Kom ind.
Det er jeg ked af.
Jeg må besøge hende og sikre mig, at hun er okay.
Hun tager den med ro.
Jeg tror ikke, at hun ønsker besøg foreløbigt.
Selvfølgelig.
Af nysgerrighed, hvad ville du have sagt til hende?
Det er præcis det. Hvad siger man?
Man siger: "Jeg kondolerer.
Herrens veje er uransagelige.
Er der noget, jeg kan gøre?"
Det er tomt, ikke?
Jeg vil ikke…
Vi kan aldrig forstå Guds vilje,
og jeg ved ikke, hvad jeg ellers skulle sige til Erin Greene.
Vi må tro på Herren med hele vores hjerte.
Og ikke støtte os til vores forståelse.
Overgive os, om vi forstår det eller ej.
Det stemmer.
Det er sandt. Er det ikke? For os to?
Vi overgiver os bare et øjeblik.
Vi stopper med at antage, at vi kender grunden.
Af og til er det i orden at kigge på verden og sige:
"Hvorfor? Jeg forstår det ikke.
Og jeg vil ikke."
Af og til er det okay.
Jeg er faktisk helt enig.
Hvordan ikke være det?
Hvordan går det med trinnene?
Skal vi tale om det nu? Skal vi ikke vente på Joe?
Nej. Joe kommer ikke i dag.
Nej.
Sig ikke, at han er faldet i.
Jeg ønskede sådan, at det fungerede for ham.
Det gjorde jeg virkelig.
Jeg så ham faktisk i går. Han var…
Han havde det godt. Han var stolt af sig selv.
Han er ikke på øen i dag, han besøger vist sin søster.
Han ved ikke, hvornår han kommer tilbage.
-Sin søster? -Det stemmer.
Skal vi begynde med sindsrobønnen? Han kommer sikkert næste uge.
Gud, giv mig sindsro til at acceptere de ting,
jeg ikke kan ændre, mod til at ændre de ting, jeg kan,
og visdom til at se forskellen.
Amen.
Jeg er glad for at høre, han har det godt.
Jeg er ikke forundret med alt det arbejde.
Daglige messer, fuldt hus og fuldt belagt kalender.
Ved I, han har holdt nadver med Mildred Gunning hver dag,
siden han er kommet? Hver dag.
Manden er en helgen.
Jeg er glad for, han har det bedre. Og din lille ven, Ali.
Tænk at se ham i kirken.
Gad vide, hvordan det gik med faren.
Sikke et mod at lægge det bag sig
og gå alene i kirke, i hans alder.
Med den opdragelse? Al den tradition. Der kan man se.
Gud finder en vej. Gud, find vejen.
Går du ud i aften?
Ja.
Hils hende.
-Sig, det gør mig ondt. -Ja.
Da du var en lille dreng,
sagde du til mig: "Når vi nu er på en ø,
hvorfor ikke bo i træhuse som Familien Robinson og piraterne?"
Og jeg svarede dig: "Vi er ikke skibsbrudne, Riley.
Vi bor her."
Og du
rynkede panden.
Jeg ved, at du aldrig har følt det som dit hjem.
Som om Crockett ikke var et sted, vi boede,
men et sted, hvor vi overlevede, til der kom hjælp.
Nu er hjælpen kommet.
-Er den? -Jeg har ikke længere brug for briller.
Og din far har det bedre end i årevis.
Her sker noget.
Det må jeg se i øjnene.
Jeg ved…
…at du har kæmpet.
Med din tro og med det, der skete.
Det, jeg gjorde.
Det, du gjorde.
Min smukke dreng.
Ja.
Men Gud beder dig ikke om at tro på noget, du ikke kan se.
Ikke her. Ikke nu.
Han beder dig bare om at se.
Er det ikke utroligt?
Han er en løgner, mor.
Fader Paul.
Måske har du ret.
Måske er der håb.
Og måske er der noget for mig, og måske er der Gud og mirakler.
Jeg ved det ikke.
Men jeg ved en ting. En ting er en kendsgerning.
Fader Paul løj for mig i aften.
Så tro, og bed for mig.
Men bare…
Vær forsigtig. Jeg beder ikke om andet.
Ja.
…i din varetægt har Gud betroet mig.
Du er min beskytter, oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel, jeg beder dig.
Hvor er du?
Jeg beder dig.
Guds engel, i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Min beskytter. Oplys, vogt og led mig i dag.
Gudskelov. Hvor har du været? Jeg har været…
Undskyld.
Jeg har bare været fortabt.
Jeg har ikke mere altervin.
Guds engel, min beskytter, i hvis varetægt Gud har betroet mig.
Oplys, vogt og led mig i dag.
Guds engel…
Hans søster.
Tekster af: Maria Kastberg