A NETFLIX SOROZATA
Kösz, hogy még suli előtt fogadtál.
Megnézzük a kislányt?
IV: SIRALMAK KÖNYVE
Kislány? Azt hittem, nem akarod tudni.
Nem, de mi lenne, ha véletlenül elárulnád?
Meg tudod tenni? De ne tedd!
Ma csak meghallgatjuk.
Hogy érzed magad?
Kimerült vagyok, de egyébként izgatott.
Már alig várom, hogy gumiderekú nadrágba bújhassak,
és ehessek, amit akarok, és jól érezzem magam.
Nem fogom jól érezni magam, ugye?
Úgy szeretném, ha eljönne az a kívánós korszak,
de egyelőre csak a túrót meg a szőlőt kívánom.
Meg azt az agyoncukrozott müzlit.
Minden rendben?
Mégiscsak csináljunk egy ultrahangot!
Igen? Azt mondtad, nem jó túl sokszor használni.
Ma szabad. Mozog a baba?
Rugdos, sokat mozog?
Mint egy kis pillangó, akinek lába van. „Nem-Is-Annyira-Pici-Láb.”
Éreztél különbséget az utóbbi időben?
Nem. Még tegnap is…
Mégis tudni akarom a nemét.
Mondd meg nyugodtan! Áruld el! Kérlek!
Voltak görcseid? Egy kis vérzés?
Nem, semmi.
Hol a szívhang? Nem hallom!
- Mutasd! Mi az? Mit látsz? - Erin!
Semmit.
Egyáltalán semmit.
Vagyis, nincs itt semmi.
Nem értem.
Üres a méhed.
Nem értem.
A terhesség elején van úgy, hogy észrevétlenül elvetélnek,
de ilyen előrehaladott állapotban…
Észre kellett volna venni.
Vetélés?
Nem te lennél az első ember,
aki keresztülmegy hasonlón, és elfojtja, nem?
De semmi…
- Borzasztóan sajnálom! - De nem ment el a gyerek.
Nem sokat tehetek.
Levesszük a vért, és elküldjük a laborba,
de úgy tűnik, elvetéltél.
- Valószínűleg ez történt. - Nem.
Hol az én kicsikém?
Megadom egy kollégám számát, aki a városban rendel.
Nagyszerű pszichológus.
Hol a kicsikém?
ST. PATRICK'S KATOLIKUS TEMPLOM ALAPÍTVA 1824-BEN
A M4I MISE ELM4R4D
Hogy van?
Nem is tudom.
VÉGE A ST. PATRICK'S TEMPLOM FELÚJÍTÁSÁNAK
Egészen hihetetlen, mi?
Sok-sok éve itt vannak ezek a képek,
de eszembe sem jutott, hogy ő az, amikor először láttam.
Nem ugrott be.
Sokat számít a kontextus.
Fantasztikus, ahogy lehull a hályog az ember szeméről, igaz?
Dolly és Wade végre elindultak haza?
Jó. Ki kéne aludni magukat. Mindannyiunknak.
Csak most jön a java.
Hogy érzi magát? Lázas? Van étvágya?
Hát… Nem nagyon mentünk a közelébe.
Egyikünk se.
Mind a hárman
baromira megrémültünk.
Megijedtek?
Atyám!
Te jó ég! Miért van ilyen sötét?
Nézzünk oda, már fenn is van!
Úgy tűnik, Isten meghallgatta imáimat. Aggódtam önért.
Bocsánat, de bántja a szemem.
Semmi baj.
- Eseménydús éjszaka volt. - Igen.
Nem semmi.
Tessék! Készítettem gyömbéres húslevest, amit anyám csinált, ha beteg voltam.
Ez nagyon kedves. Mindjárt éhen halok.
Nem is tudom, mikor voltam utoljára ennyire éhes.
Ez érthető.
Nagy utat tett meg idáig, és nem akármilyen utat.
Az biztos.
Csak kevés ember tért vissza ilyen útról.
A naini özvegy fia, Jairus lánya, és Lázár.
Jézus Krisztusnak is három napba telt,
és ön három perc alatt tette meg.
- Lemondta a misét? - Igen.
Sturge ott van a templom előtt, és elmondja, ha nem veszik észre.
De máris jobban néz ki,
úgy vélem, holnapra teljesen jól lesz, ha eszik valamit.
De muszáj ennie.
Fogok is, csak nem most.
Esetleg megvizsgálhatná valaki.
- Szólok a doktornőnek. - Nem.
Semmi szükség rá. Úgy érzem…
Minden, ami történik, az hitbéli kérdés, nincs köze a tudományhoz,
nem szeretném, ha kétségek támadnának ezzel kapcsolatban.
Ön mindig is igaz hívő volt, Bev.
Igen, nagyon igyekeztem. Örülök, hogy észrevette.
Elárulok valamit egészen bizalmasan.
Valami…
történik a bensőmben.
Fiatalabb koromban
szinte fizikailag éreztem a spirituális növekedést.
De az…
Nem volt ehhez fogható.
Mintha Isten…
bennem lenne.
Ez csodálatos!
Nagyon kérem, hagyjon magamra
a nap hátralevő részében!
Hogy imádkozzak.
Dolly és Wade jó emberek.
Tudnak titkot tartani.
Sturge jó szolgálatot fog tenni, remek tanítvány lesz belőle.
Csak mutassa meg neki az utat!
Egy darabig eltitkolhatjuk.
De, Monsignore…
meg kell mutatkoznia!
Meg kell mondania, kicsoda ön valójában!
Ne rejtse a lámpást a véka alá!
Ez egy példázat,
olyannyira fontos, hogy Máté, Márk és Lukács is megemlítik.
De persze, megtesszük, amit kér.
Ha ön szerint még nem állnak készen.
Jézus is fokozatosan mutatkozott meg a feltámadás után,
de milyen csodás reveláció lesz,
ha kiderül, hogy az Úr angyala hozta vissza Monsignore Pruittot.
Gondoljon bele!
Úgy lesz.
Mindennek eljön az ideje.
Isten segedelmével, igaz?
Köszönöm, hogy segítettél.
Ja, de az az érzésem, nincs is szükség rá.
Egészséges vagy, mint a makk.
Meglehet.
Ezért mondtad Warrennek, hogy ne jöjjön?
Nem egészen.
Arra gondoltam, beszélgethetnénk, csak mi ketten,
férfi a férfival.
Jól van.
Pár napja gyónni voltam,
és az atya arra bátorított, hogy beszéljek veled egy s másról.
Hát akkor, kezdjük!
Nehezteltem rád pár dolog miatt.
Rendben?
Azt hittem, hogy ez csak nézeteltérés.
Nem vettem a szívemre,
amikor mindezt alantasnak gondoltad.
Ez nem így volt.
De úgy viselkedtél.
Aztán elmentél.
Azt se tudtam, mit mondjak másoknak, hogy mit csinálsz.
Mi a fenét tudok én startokról meg ilyenekről?
Startup.
Ezért is nehezteltem.
Mintha nem vetted volna a fáradságot, hogy a buta, melós apádnak
elmondd, hogy pontosan mit csinálsz.
Megpróbáltam elmagyarázni, de nem sikerült.
Azt mondtad, nem érdekel a net,
vagy más technikai dolgok…
Jó. A lényeg az…
hogy nehezteltem rád.
De nem szabadott volna.
Nem.
Aztán történt, ami történt.
És azért is haragudtam.
És nem csak azért, mert kínos volt, és mert megbélyegeztek.
De sokat kellett költeni az ügyvédekre.
És aztán itt laksz velünk, ez sincs ingyen, felnőtt emberként.
Anyám, ez egyre jobb.
Hadd fejezzem be!
Tudom, hogy hálásnak kell lennem.
Hálát kellene adnom, hogy a fiam itthon van.
Az Úr tudja, hogy édesanyád mennyire hálás.
A gyerekek maguktól nem térnek rossz útra,
csak akkor, ha az egyik szülő valamit elrontott.
Édesanyád egy szent, így én lehettem az.
Bocsánatot kérek, fiam!
Bármit is követtem el.
Szeretlek.
Tényleg.
Csak valahogy nehéz nekem…
Valahogy nehezen mutatom ki.
Szóval, bocsáss meg! Ennyi.
Vissza kéne menni.
Mielőtt besötétedik.
Mit szeretnél?
Anya, megint felkeltél.
Sétálhatnékom van.
- Akkor vegyük át! - Rendben.
Milyen házimunkát végeztél?
Nekem kellett takarítani és mosogatni.
Tinédzserkorodban mivel szórakoztál?
Nem sok lehetőség van Crocktélban.
Most se nagyon.
Az Uppardson piáltunk meg pasiztunk.
Hogy hívták édesapámat?
Anya?
Édesapád neve George volt.
Mi volt a foglalkozása?
Halász volt, később haditengerész lett.
Hogy ismerted meg?
Egy táncmulatságon a városban.
És én ki vagyok?
A mindenem.
A szívem, a lelkem.
A lányom, Sarah.
A doktornő.
Kérsz egy teát? Csinálok egy teát.
Már régóta el akarom pakolni a holmijait.
De valahogy nem vitt rá a lélek.
Teltek-múltak a hetek, és nem tudtam rávenni magam.
De ma kipakoltam két szobát, és a padlás felét.
Ahogy gondolod.
Sokan hímeznek bibliai idézeteket.
De anyám…
De anyám Jeremiás siralmaiból választott.
VAN-É OLY BÁNAT, MINT AZ ENYÉM - JEREMIÁS 1:12
Az önsajnálat különös formája,
hogy a szentély lerombolásával azonosult.
Voltak madaraink gyerekkoromban.
Galambok.
Anyám heteken át
építgette a galambdúcot a konyhaablak előtt.
A túlpartról rendelt galambokat.
És amikor ideértek,
az volt a legelső, hogy megnyirbálta a szárnyaikat.
És akkor odahívott engem, a hétéves lányát,
és azt mondta, tartsam őket, amíg csinálja.
Kérdeztem, hogy miért csinálja: „Hogy ne repüljenek el.”
És erre ő… Ezt figyeld!
Ne feledjük, hogy a hétéves lányához beszélt.
Azt mondta:
„Egyszer mindenkinek levágják a szárnyait.”
Én meg tovább kérdeztem.
Feltettem azt a kérdést, amit feltesz egy gyerek, ha ilyesmit hall.
Azt kérdeztem: „Anya, a te szárnyaidat is levágták?”
Mire ő: „Igen, hogyne.”
„A születésedkor.”
Az ő kezében az olló, az enyémben a kis madár.
Ott turbékolt a kezemben, mintha macska dorombolt volna.
Bízott bennem.
És megszállt egy érzés, és elengedtem.
Megütött.
Megváltozott a viselkedése.
Ivott, ordítozott és vert, de volt ezek mögött valami,
talán visszafojtott agresszió, de az üzenet egyértelmű volt.
Tönkretettem az életét.
De Pici Láb?
Megmentette az életem.
Mert megtettem. Megtettem, amit mondtam.
Elszöktem 16 évesen. Színésznő akartam lenni.
Sztár akartam lenni. Utazgattam, éltem a világomat.
Mire magamhoz tértem a kábulatból,
rájöttem, anyám hasonmásához mentem férjhez.
Először ragaszkodó volt, aztán szemét.
Majd állandóan részeg.
És vert engem. Ismertem ezt a fajtát. Nagyon is.
Vele maradtam volna.
Ott haltam volna meg.
De egy nap felébredtem, és émelyegni kezdtem.
Csináltattam egy tesztet.
És megláttam azt a kis plusz jelet, és hosszasan bámultam.
Összepakoltam. Vissza se néztem.
Megmentett engem.
És most már nincs.
Ez meg hogy lehet?
Hogy lehetséges ez?
Van egy…
álmom.
Egy visszatérő álmom. A börtön óta álmodom ezt.
A víz közepén himbálózom.
Szürkés színű víz közepén.
Hajnali víz.
Világosodik az ég alja, nemsokára felkel a nap.
Várom, hogy megbillentsem a hajót,
vagy jöjjön egy széllökés, vagy lenne egy evező a kezem ügyében,
hogy máshová mehetnék a csónakkal.
Új életet kezdeni.
Mindig a napfelkeltével ér véget.
Mindig.
Nem jutok messzebbre álmomban.
Ezt egészen világosan látom. De…
Ezt a részt teljesen jól látom, de nem tudom, mi van utána.
Nem látom.
Minél többször álmodom ezt,
annál egyértelműbb, hogy nincs számomra kiút.
Nem hagyom el ezt a szigetet.
Tudom.
Mindegy, hogy miben reménykedem éjjel,
vagy mit mondok a szüleimnek.
Tudom, hogy ez van.
De te…
Te bármit megtehetsz.
Mindig is szabad voltál.
Imádkozol velem?
Igen.
Kérlek, Uram!
Segíts ezt megérteni!
Irgalom.
Uram, irgalmazz!
Túl sok a bánat. Nem bírjuk el.
Irgalmazz, Uram!
Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy,
szenteltessék meg a te neved,
jöjjön el a te országod, legyen meg a te akaratod, a mennyben, a földön is;
mindennapi kenyerünket add meg nékünk ma,
és bocsásd meg vétkeinket…
és ne vigy minket kísértésbe,
de szabadíts meg a gonosztól. Ámen.
Üdvözlégy Mária, kegyelemmel teljes, Áldott vagy te…
Áldott vagy te.
És áldott a te méhednek gyümölcse, Jézus.
Szűz Mária, Istennek Anyja,
imádkozzál érettünk.
Most és halálunk óráján. Ámen.
OLD MILWAUKEE SÖR
Basszus!
Na!
Helló, Joe!
Seriff! Hogy s mint?
Megvagyok.
Fiatal az idő.
Mit hoz vajon az este?
Honnan a francból tudjam?
Minden rendben?
Igyekszem.
Nagyon igyekszem.
A kurva életbe!
Vezérelj és kormányozz e napon,
vezérelj és kormányozz,
világosíts és őrizz!
Isten angyala, szent őrangyalom,
reád bízott engem az égi irgalom.
Vezérelj és kormányozz,
világosíts és őrizz!
Isten angyala, őrangyalom,
reád bízott engem az égi irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz!
Isten angyala, őrangyalom,
reád bízott engem az égi irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz!
Isten angyala, őrangyalom…
Paul atya!
Jó estét! Elnézést a késői zavarásért, de nem voltam valami jól.
De most már minden rendben, és az édesanyjának tartozom egy misével.
John?
Sarah engedett be. És elmondta…
Hogy ön jobban van.
Hogyan?
Ez meg hogy lehet?
„Bizony mondom néktek, ha van hitetek és nem kétkedtek,
és azt mondjátok e hegynek: Kelj fel
és zuhanj a tengerbe, az is meglészen.”
Istennel minden lehetséges.
Azt hittem, álmodom.
Amikor megjelent az ágyamnál.
Olyan fiatalon.
Lehet, hogy ez egy álom.
De mindannyian ezt álmodjuk.
Mindenki!
Olyan sok mesélnivalóm van!
De…
Előbb… az istentisztelet.
Az úrvacsora.
Az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ámen.
Most jövök rá, milyen bolond voltam.
Nem.
Egész nap imádkoztál velem,
és nagyon szeretlek érte.
Pedig te…
Nem hiszel ebben. Egyáltalán nem.
De megértem.
Igen. A fohászkodást, a vigaszt.
Minden okkal történik.
Mindenben van valami jó. Létezik egy terv. Ez…
Nem is tudom.
Egy pillanatra átéltem, mindennek ellenére,
hogy létezik egy szerető Isten.
És mit gondolsz?
- Téveszméim vannak? - Nem.
- Gyermeteg vagyok. - Nem.
Nem, azt hiszem…
mindannyian arra vágyunk,
hogy legyen valami eredendő magyarázat.
Mindenre. Hogy eljöjjön az igazság és a vigasz, ha meghalunk.
Ez lehet a vallás lényege. Mindennek az eredője.
Így van.
Mi lesz, ha meghalunk?
Mi a lófasz lesz?
Mit gondolsz?
Mi lesz, ha meghalunk, Riley?
Nem tudom.
És senkiben sem bízom, aki azt mondja, tudja.
Csak a magam nevében beszélhetek.
Akkor tedd azt!
Mi lesz, ha meghalsz?
Ha meghalok…
a testem nem működik többé.
Minden leáll. Egyszerre, vagy fokozatosan,
nem lélegzem tovább, leáll a szívem.
Beáll a klinikai halál.
Egy kicsit később, úgy öt perc elteltével…
elhalnak az agysejtjeim.
De eközben, a kettő között…
az agyam DMT-t kezd el kibocsátani.
Azt a pszichedelikus anyagot, ami az álom során van jelen…
És álmodom.
Fantasztikus álmot látok, semmi ahhoz foghatót nem álmodtam,
mert egyszerre jelenik meg minden. Egy utolsó, hatalmas DMT-löket.
Az idegsejtek cikáznak össze-vissza,
és az emlékeim és képzeletem őrületes kavalkádja jelenik meg.
Egy őrületes hallucináció.
Valódi trip élmény, kapkodok, mert az agyam emlékeket idéz fel.
Régi és újabb emlékeket, az álom összemosódik az emlékekkel, és…
és utána függöny.
Egy álom vet véget az álmoknak.
Egy utolsó nagy álom során az agyam kiüríti az összes tárolót és…
Leáll.
Megszűnik az agyi tevékenység, és nem marad belőlem semmi.
Nincs fájdalom.
Nincsenek emlékek, megszűnik a tudat…
Hogy bántottam valakit.
Hogy megöltem valakit.
Minden pont olyan,
mint énelőttem.
Végül az elektromos töltés is megszűnik, az agyam halott szövetté lesz.
Hússá.
Teljes tudatlanság.
És az összes többi dolog, ami a részem volt…
A mikrobák és baktériumok, és a milliárdnyi élőlény,
amelyek a szempillámban, hajamban, a szájamban és a bőrömön,
és a beleimben, és még máshol is
továbbélnek.
És táplálkoznak.
És van értelme a nemlétemnek.
Táplálom a létet.
Majd a testem elbomlik,
és az apró darabjaim új életet nyernek,
és több milliárd más helyre kerülök.
Az atomjaim növények, bogarak vagy állatok részeivé válnak,
olyan leszek, mint a csillagok az égen.
Minden elemem szétszóródik a rohadt univerzumban.
Te jössz.
Mi lesz, ha meghalsz?
Hogy én hogy gondolom?
Igen.
Nem.
Nem rólam van szó.
Nem én haltam meg ma.
Nem ébredt fel álmából.
Amikor a kis teste megformálódott,
épp hogy alakot öltött, akkor aludt.
Csak álmodni tudott.
Csak álmodott, még neve sem volt.
És akkor álmában,
a tökéletes kis lélek felemelkedett.
Mert Isten nem azért küldte, hogy szenvedjen a Földön. Nem.
Ez a kis lény?
Ez a kis árva lélek…
Isten aludni küldte hozzánk.
Szundított egy kicsit, és álmodott.
Aztán visszahívta. Magához szólította.
És ő vissza is ment.
Ahogy jött lebegve, úgy szállt el innen a Földről.
Elhaladt a többi lélek mellett,
fel egészen a csillagos égboltig, majd elnyelte őt a fényesség.
És akkor először…
magához tért.
Szeretet vette körül.
Tiszta és csodálatos szeretet. Igen.
Ő maga tiszta lélek.
Sosem vétkezett.
Nem bántott egyetlen lényt sem, még egy hangyát sem.
És nincs egyedül. Hazaért.
Emberek vannak, akiket nem ismer,
de ők a családja.
A nagyapja, a dédapja, akik imádják őt, és nevet is adnak neki.
És akkor Isten megcsókolja a feje búbját,
és kimondja a nevét, és ő nagylány lesz.
Egy pillantás alatt.
Tökéletes.
A teste olyan, amilyen a legszebb korban lenne a Földön.
Tökéletes kor. Élete legszebb időszaka.
És mesélnének a mamájáról, aki itt él,
de nemsokára vele lesz.
És boldog. Örökkön-örökké boldog.
Nagyon szeretik.
És nincs egyedül.
Ilyennek képzelem a mennyországot.
Nincsenek paloták, gyémántfolyók, vagy fodros felhők és angyalszárnyak.
Csak szeretet van.
És nem vagy egyedül.
Ez Isten.
Ez a mennyország.
Ezért tűrünk el mindent ezen…
a nagy, kék és szomorú szikladarabon.
Ott leszek én is nemsokára.
Találkozom apámmal.
És a nagymamámmal.
És a kicsi lányommal, aki boldog, és biztonságban lesz.
És úgy örülök majd, hogy láthatom őt.
Remélem, hogy így lesz.
Őrangyalom, reád bízott engem az irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz! Vezérelj engem!
Őrangyalom, reád bízott engem az irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz!
Hol vagy?
Miért nem jössz el?
Őrangyalom, reád bízott…
Atyám!
Bocsánat a zavarásért!
Bocsásson meg!
Üdvözlöm, Joe!
- Üdvözlöm! - Csak nehéz napom volt.
De jó voltam. Nem ittam.
Hát ez remek.
De egyáltalán nem könnyű. És azt mondta, jöjjek el,
ha szükségét érzem…
Ha elhatalmasodik a dolog. De most nem ér rá.
Dehogynem! Jöjjön csak be! Foglaljon helyet!
Pontosan tudom, mit érez.
Jól van, atyám?
Az az igazság, hogy…
Nem vagyok valami jól, egy kicsit elveszettnek érzem magam.
Ez kísérteties, mi?
Maga a fia lehetne.
Gyerekkoromban az a hír járta,
hogy az öreg nem tartotta a cölibátust.
De ki hibáztatná érte?
Ki vagyok én, hogy ítélkezzem a bűnei felett?
Pont én. Ne már!
Semmi közöm hozzá. Tényleg.
Ez lehetne az életfilozófiám.
Nos…
Holnap találkozunk…
- A gyűlésen. - Hé, várjon, Joe!
Büszke vagyok magára, Joe.
Köszönöm, atyám!
Bocsásson meg, nem vártam ma senkit, de büszke vagyok magára,
és örülök, hogy erőt vett magán.
Jól ismerem azt a kényszert.
Az olthatatlan vágyat.
Tudom, hogy nehéz ellene felvenni a harcot.
Büszke vagyok magára. Isten is büszke.
Köszönöm!
Isten áldja meg!
Jobb későn, mint soha, igaz?
Jól van.
- Isten áldja meg! - Köszönöm! Akkor…
Én mennék is.
Akkor megyek.
- Akkor én mennék, jó? - Isten áldása!
Mi baja van?
Mi a fasz baja van magának? Elég!
Bocsásson meg!
Jól…
Jól van?
Mi történt?
Minden rendben?
Micsoda?
- Szia! - Szia!
Tegnap éjjel is álmodtam.
- Azt, amelyikben a vízen vagy? - Igen.
De most egész másmilyen volt. Tudod, hogy ez néha előfordul?
Én nem szoktam emlékezni rájuk.
Mennyiben volt más?
Ott voltam a vízen,
ahogy mindig…
vártam a napfelkeltére. De…
te is ott voltál.
Szerinted ez mit jelent?
Mennem kell.
Vagy elkísérjelek?
A templomba.
Nem megyek templomba.
Felszállok a kompra.
Nem azért, hogy szakvéleményt kérjek, de…
Valójában azért.
Értem.
Azon se csodálkoznék, ha egy hónapig ki se mozdulnál.
Senki se csodálkozna.
De visszajöhetnél.
Később.
Ma este.
Visszajöhetnél ma este.
Ráérek.
Jól van.
- Nem veszek magamhoz úrvacsorát. - Tudom.
Nem lehet.
Nem kaphatsz, mert nem vagy keresztény.
- Apa! Ezt már megbeszéltük. - Igen.
- Azt mondtad… - Tudom.
Figyelj ide!
Megértem a kíváncsiságodat.
Nem mondhatom azt a fiamnak, hogy ne keresse Istent.
De, fiam…
Ali!
Mi már megtaláltuk.
Köszönöm, apa!
Tudom, hogy ez nem könnyű neked. Köszönöm szépen!
Tegnap este nem jöttél haza.
Atyám!
Atyám, önre várunk.
Atyám, már fél órája ott kéne lennie.
Na, jól van.
Jól van.
Nem tudom…
Ne szóljon semmit! Semmit nem kell mondania! Nekem nem.
De…
Rendbe…
kell hoznunk önt!
Elmegyünk a templomba.
Jó.
De mondok valamit.
Jól van.
Ó, Uram! Jól van.
Maradjon itt!
Csak maradjon itt!
Elmondom, mit csinálunk.
Jól van. Minden rendben van.
Elnézést!
Jó reggelt!
Hadd mondjam el, micsoda öröm,
hogy minden nap tele van a templom! Isten áldja önöket!
De attól tartok, hogy ma délelőtt…
nem lesz mise.
Paul atya megint gyengélkedik.
Szegény!
Valósággal erőszakot kellett alkalmaznom, hogy lefektessem.
Annyira el akart jönni.
Hamarosan talpra fog állni.
De ma délelőtt, talán megkérném
a mi drága Dolly Scarborough-nkat…
Jöjjön fel, Dolly!
Jöjjön fel!
Talán Dolly megteszi, hogy vezeti az éneklést, a felolvasást és az imát.
És régi keresztény módra ünnepelhetünk,
ahogy régen dicsőítették Istent, mielőtt megjelentek a papok.
- Kezdjük a 473. énekkel. - Természetesen!
„Szent asztalod ma készen áll.” Dolly, elkezdené?
Bocsássanak meg!
Szent asztalod ma készen áll Itt vagyunk, mert meghívtál
Tekerjék be a szőnyegbe, tegyék be az autóba,
és vigyék az egyik üresen álló házba!
Most, amíg a templomban van mindenki.
És ma éjjel, későn, kössenek rá nehezéket, és dobják a vízbe, messzire innen!
De, én… Mi…
Wade, mit akar mondani?
Hogy…
Hát…
De hiszen ez Joe Collie, Bev!
Mi a jó fenét csinált?
„Aki elbizakodottan azt meri tenni, hogy nem hallgat a papra,
aki ott áll Istenednek, az Úrnak szolgálatában,
az az ember haljon meg.”
Mózes ötödik könyve.
És úgy van.
Ez az ember Joe Collie.
Nem Ed Flynn, vagy Leeza Scarborough, vagy maga, Wade.
Őmiatta került tolószékbe a lánya.
Ez az ember igazi istencsapása volt a közösség életében.
Egy bűnös és züllött ember, egy hitetlen pogány.
Gyermekek megcsonkítója, csak kárt okozott,
és most megbűnhődött.
Atyám! Monsignore! Mondja el! Mondja el nekik, miért tette.
Nem is tudom. Rám tört valami, fogalmam sincs…
Valami megmozdult önben.
Ne felejtse el! Wade, el ne felejtse!
Az Úr vitéz harcos, ahogy az Angyalai is.
Urunk Egyiptomba küldte az angyalokat,
hogy megöljék az elsőszülött fiúkat,
feldúlják a városokat, nem kíméltek sem nőket, sem gyermekeket,
és sötétségbe borították a világot, mert az emberek bűnösök voltak.
Monsignore Pruitt Isten csodatételének bizonyítéka.
Ő maga is csodákra képes,
ahogy ezt maga is jól tudja, Wade. Ő egy csoda.
Isten tervez. Rajta keresztül valósítja meg.
„Ne gondoljátok, hogy azért jöttem.”
„Ne gondoljátok, hogy békét hozzak a földre!”
„Nem azért jöttem, hogy békét, hanem hogy kardot hozzak.”
Ezt Jézus mondta. Jézus Krisztus maga mondta.
És ha ön, Wade meg akarja kérdőjelezni,
vagy válogatni akar köztük, hogy melyik a megfelelő az ön számára…
Inkább csináljunk mindent vissza,
és a kislánya legyen újra tolószékes!
Ne válogasson Isten csodatételei közt!
És most
tekerjék be!
Én…
Érez bűntudatot?
Érez bűntudatot a tettével kapcsolatban?
Nem.
Egyáltalán nem.
Akkor kérdezze meg, Isten miért mérte magára ezt!
És lépjen tovább!
A keze. Sturge, a keze.
Fogja meg… És…
Elnézést, hogy megvárakoztattam. Itt vannak az eredmények.
Elképzelhető, hogy az ön által adott információ
nem teljesen pontos.
Beszéljen az orvosommal,
és ő megerősítheti az információ helyességét.
Csak szeretném tudni, hogy történt.
Azt gondolom, semmi se történt.
- Ezt hogy értsem? - Minden eredménye negatív.
Igen, hisz elment a gyerek.
Nem, a HCG-szint normális.
Vagyis?
A vetélés után hat héttel még magasabb a HCG-szint.
De nem, vagyis fizikailag nem éreztem, hogy elvetéltem.
Úgy értem, hogy ön nem is volt terhes.
De csináltak ultrahangot.
Nézze, arról nem tudok nyilatkozni, csak a laboreredményt látom.
És hallottam a szívverését.
Láttam, hogy megmozdul. Szopta az ujját.
Szívesen felhívom az orvosát,
és talán elmondja, amit ő tud…
De az ön teste nem arról árulkodik, hogy terhes lett volna. Nem.
- De az voltam. - A vérvizsgálat szerint nem.
És az emberi test…
Nem képes hirtelen ilyesmit produkálni,
és úgy tenni, mintha nem lett volna. Ilyen nincs.
Arra gondoltam, esetleg beszélhetne
valakivel a pszichiátriai osztályon.
MSGR. JOHN MICHAEL PRUITT TISZTELETES SZABADIDŐKÖZPONT
Jobban van?
Nem tudtam, hogy lesz-e ma gyűlés. Senki nem volt a parókián.
Nincs miért aggódni. Már sokkal jobban vagyok.
Jöjjön be!
Őszintén sajnálom!
Meg kell őt látogatnom, tudni szeretném, jól van-e.
Most pihen.
Egyelőre nem fogad látogatókat.
Persze, értem.
Csak érdekelne, hogy ön mit mondott volna neki?
Hát ez az. Mit mondhatnék?
„Őszinte részvétem.”
„Isten útjai kifürkészhetetlenek.”
„Szóljon, ha bármit tehetek.”
Mind üres frázisok.
Én nem…
Nem érthetjük meg Isten akaratát,
és azt hiszem, nem tudnék egyebet mondani Erin Greene-nek.
Teljes szívünkből bízni kell Istenben!
Nem szabad hagyatkozni a megérzésekre!
Alá kell vetni magunkat a felsőbb hatalomnak!
Ez igaz.
Ezt fogadjuk el igaznak. Az ön számára, meg az én számomra?
Bele kell törődni, egy pillanatra.
Nem kellene okokat keresni, vagy próbálni megérteni.
Néha előfordul, hogy az ember körülnéz és azt mondja:
„Miért történt? Nem értem.”
És nem is fogom.
Néha rendben van ez így.
Ezzel egyet is tudok érteni.
Nehéz lenne nem ezt tenni.
Hogy halad a rehabbal?
Máris elkezdjük? Nem várjuk meg Joe-t?
Nem. Joe ma nem csatlakozik hozzánk.
Nem.
Kérem, ne mondja, hogy visszaesett!
Nem tudom, miért, de annyira hittem benne.
De komolyan.
Találkoztam vele tegnap. Ő…
Nagyon jól volt. Büszke volt magára.
És most nincs is a szigeten, meglátogatja a nővérét.
És nem tudja, mikor tér vissza.
- A nővérét? - Igen.
Kezdjük a Megbékélés imájával? A jövő héten biztosan megtisztel minket.
Uram, adj türelmet, hogy elfogadjam,
amin nem tudok változtatni, bátorságot, hogy változtassak,
és bölcsességet, hogy lássam a különbséget!
Ámen!
Úgy örülök, hogy jobban van.
Nem is csoda, olyan sokat dolgozik.
Mindennap mise, a sok ember előtt, a sok kötelezettség.
Tudtad, hogy mindennap misét tartott Mildred Gunningnak,
mióta itt van? Minden áldott nap.
Az az ember egy szent.
Úgy örülök, hogy jobban van. És ott a kis barátod, Ali.
Elérzékenyültem, mikor megláttam.
Vajon mit szól az apja?
Volt bátorsága mindezt hátrahagyni,
és egyedül eljönni a templomba?
Az ő neveltetésével? A hagyományokkal. Ez igen.
Isten a pusztában utat szerez.
Elmész itthonról?
Igen.
Minden jót kívánok neki.
- Mondd meg, hogy sajnálom! - Jó.
Amikor kisfiú voltál,
azt kérdezted tőlem: „Ha egy szigeten élünk,
akkor miért nem faházban élünk, mint A Robinson családban?”
És azt mondtam neked: „Mert mi nem vagyunk hajótöröttek.”
„Nekünk ez az otthonunk.”
És erre te
fintorogtál.
Tudom, soha nem érezted itt jól magad.
Crockett mindig is olyan volt,
mintha arra vártunk volna, hogy jöjjön a segítség.
És most íme, itt van.
- Tényleg? - Nem kell már szemüveg.
És édesapád sokkal jobban van.
Valami történik.
Nem játszhatom meg magam.
Tudom…
hogy te szenvedsz.
A hited és amiatt, ami történt…
Én tettem azt.
Igen, te tetted.
Én gyönyörűségem!
Igen.
Isten nem kéri azt, hogy higgy valamiben, amit nem látsz.
Nem itt, és nem most.
Csak azt kéri, hogy nézz körül!
Hát nem csodálatos?
Ő egy hazug ember, anya.
Paul atya.
Lehet, hogy igazad van.
És van remény.
És lehet, hogy számomra is van, és talán van Isten, és vannak csodák.
Nem tudom.
De egyet tudok. És ez tény.
Paul atya ma hazudott nekem.
Higgy nekem, és imádkozz értem!
De…
Légy óvatos! Csak ennyit kérek.
Igen.
Szent őrangyalom,
reád bízott engem az égi irgalom. Vezérelj!
Úr angyala, kérlek!
Merre vagy?
Kérlek!
Szent őrangyalom, reád bízott engem az égi irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz!
Hála Istennek! Hol voltál? Már…
Bocsáss meg!
Elveszettnek éreztem magam.
És elfogyott a szenteltvíz.
Szent őrangyalom, reád bízott engem az égi irgalom.
Vezérelj és kormányozz, világosíts és őrizz!
Az Úr angyala…
A nővéréhez.
A feliratot fordította: Hegyi Júlia