EN NETFLIX-SERIE
BOG V: EVANGELIET
To nætter i træk. Vi bør tale med ham.
Jeg kan ikke lide ikke at vide, hvad han…
Rygterne siger, at han tilbringer tid med frk. Greene.
Godt for ham.
Han er voksen. Kan han finde lidt trøst i sin…
Godt for ham.
Vi er sent i gang til morgen. Det bliver vist bare os.
Vi klarer det.
TELOMERER OG ALDRING
Godmorgen.
Wow, du ser…
Kan du lide det? Jeg fandt det i skabet ovenpå.
Det meste af det har ikke set dagens lys i årtier,
men det har jeg jo heller ikke.
Men jeg synes, det passer fint, synes du ikke?
Skal vi?
Jeg ved, at han er problematisk.
Altid været.
Hans far har aldrig behandlet ham ordentligt, og jeg…
Jeg gjorde mit bedste.
Men jeg er ikke perfekt.
Jeg har to jobs.
Jobs på fastlandet, men det er ikke nok til hans søstre.
Derfor gør han, som han gør.
Penge skal komme et sted fra, og han skaffer mad på bordet.
Men det er du nok ligeglad med, ikke, sherif?
Lov er lov, uanset omstændighederne, ikke sandt?
Jeg dømmer ikke, Joanie, jeg siger bare, at det er sket før.
-Bowl tager afsted et par… -Bill!
Han hedder Bill.
Hans såkaldte venner kaldte ham Bowl, da han begyndte at sælge hash.
I det mindste kaldte de ham ikke Bong.
Hvis du og dine folk her på øen
skider på en savnet dreng,
så forstår jeg ikke, hvorfor I alle møder op i kirke
og praler med jeres fromhed, for I er fandeme ikke kristne.
-Jeg er ikke kristen. -Du forstår mig.
Jeg har hørt fra kollegerne på fastlandet,
og de har kontaktet Bowl…
Bills arbejdsgivere og bekendtskaber. Vi finder ham.
Hvad med folk på øen, har du talt med dem?
For fastlandsbeboere er en ting, men øboere ved besked.
Det gør øboere altid.
Jeg talte med Joe Collie.
Han var den sidste person, der så ham på øen.
-Var han ædru? -Undskyld?
Var han ædru, da du talte med ham?
Det ved man aldrig med sikkerhed.
-Men han… -Tal med ham igen.
-Jeg tror ikke, at Joe… -Tal med ham igen!
Du kendte ham ikke!
Folk her kendte ham ikke,
og gjorde de, var de ligeglade,
men det bør ikke betyde noget.
Når der sker sådan noget, bør vi alle være ens.
LANGFREDAGSMESSE KL. 20. PÅSKEVIGILIE LØRDAG MIDNAT
Vent, hver aften? Er der ingen morgenmesser?
Ikke for øjeblikket.
Fader Paul har nok brug for en morgen eller to
for at komme sig efter snuen,
men han bør være klar i aften. Ikke sandt, Sturge?
Jo.
Jeg har talt med ham i morges, og han har det meget bedre.
Det stemmer, og Dolly har også talt med ham.
Han har noget at sige om langfredag.
Ikke sandt, skat?
Dolly? Du…
Millie. Er det dig?
Sidst jeg tjekkede.
Er der ingen morgenmesse i dag? Jeg glædede mig sådan.
Nej, den er…
Wow! Se dig lige.
-Åh gud. Frk. Gunning ligner… -Mor?
Undskyld, søde.
Det er bare…
Sikke en tid at leve i.
-Hej, fru Flynn. -Skat.
Jeg har hørt…
Riley har fortalt det. Du er ikke alene.
Er han her?
Nej, det er han ikke. Jeg troede, at han var sammen med dig.
Joe?
-Har du fat? -Jep.
Har du set Riley?
Er alt okay?
Ja, Riley er bare forsvundet.
Ikke hos Erin Greene?
Åbenbart ikke.
For fanden da, Riley.
Skider han bare på det hele? Selv efter alt…
Gud.
Hvad fanden er der galt med ham?
Bare lad ham være.
Hvad fanden kan vi gøre? Hvis han ikke engang… Satans.
Undskyld, Warren.
Undskyld. Tag den.
Ja, C-O-L-L-I-E. Joseph.
Toogtyvende april, 69.
Godt. Det er jeg glad for.
Okay. Tak, Mike.
Undskyld.
Nej. Jeg leder blot…
Hvad kan jeg gøre for dig?
-Det er nok ingenting. -Sådan er det oftest.
Måske, jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvad det kan være. Det er ikke en officiel anmeldelse,
for der er ikke gået et døgn eller to.
Hvor længe skal man vente? Du vil grine ad mig.
Men jeg vil anmelde en savnet person.
Hvem?
Riley Flynn.
Han skulle være kommet hjem til mig i går.
Jeg tjekkede med hans familie.
De har ikke set ham.
Er I to…
Nej, ikke rigtigt. Vi har tilbragt tid sammen, men…
Han var ikke på færgen. Så han er ikke på fastlandet.
Hans telefon bare ringer og ringer.
Har han sagt noget?
Noget, som nu kan virke usædvanligt?
Nej, intet. Han sagde, han ville komme hjem til mig.
-Ja, men måske… -Han sagde, han ville komme forbi.
Godt.
Hvornår så du ham sidst?
I går morges, da vi vågnede.
Han tog til AA i Skt. Patrick med Joe Collie…
Var Joe der? Er du sikker?
Jeg formoder det, for han går til de møder.
Og så tog han hjem for at spise.
Det sagde hans forældre, og så sagde han, at han skulle møde mig, og så ingenting.
Hvad talte I om i går morges?
Planer for dagen, en drøm, han havde haft.
Hvad talte I om aftenen forinden?
Hør her, jeg tror på dig.
Jeg snager ikke.
Jeg håber bare, han sagde noget, der kan give os et spor.
Det kan være en lille ting. Noget, du glemte.
Hans sindstilstand er vigtig,
for når jeg begynder at afhøre folk, og det vil jeg…
Hvis det viser sig, at han er på druktur på fastlandet,
kan han måske have antydet det. Jeg leder ikke efter andet.
Okay?
Hvad talte I om?
Døden.
Vi talte om, hvad der sker,
når man dør.
Det er det, jeg taler om.
Ja, derfor er jeg her.
Bragte han emnet på bane, eller gjorde du?
Det har jeg prøvet at huske hele dagen.
Jeg tror, at vi begge tænkte på det, for jeg har mistet…
Jeg aborterede.
Det gør mig ondt.
Jeg er ret sikker på, at han bragte det op,
og jeg fulgte efter velvilligt.
-Hvad sagde han om den? -Hvad mener du?
Døden.
Var han bange for den? Fascineret?
Han virkede okay.
Men det siger man. Folk, som ikke er okay…
Man siger det om folk, der begår selvmord.
At de virkede okay.
Det siger man af og til, ja.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. -Han kommer.
-Drenge. -Fader.
Har du det bedre, fader?
Det er en særlig aften. Hold øjne og ører åbne.
Jeg har hørt om det.
Men at se er at tro, ikke?
Mildred Gunning, du milde himmel.
Beverly Keane.
Gud har givet dig tilbage til os. Det er jeg glad for.
Og at du er hos os, når det næste kommer.
Mange tak. Jeg er lykkelig over at være her.
Ikke alene. Sarah Gunning.
Jeg er så lykkelig over, at du er her. Du skulle bare vide.
Tak, mor, lad os gå ind og sætte os.
Naturligvis.
"De tog Jesu legeme
og viklede linnedklæder om det sammen med salverne,
som det er skik ved jødiske begravelser.
På det sted, hvor Jesus blev korsfæstet,
var der en have, og i den have
var der en ny grav.
Da det var jødernes forberedelsesdag, lagde de Jesus der,
fordi den grav var i nærheden."
-Guds evangelium. -Pris dig, Jesus Kristus.
Langfredag.
Det er en af mine yndlingsdage. Kristi lidelseshistorie.
Bare ordet "lidelse".
Ordet "lidelse" er en stærk og svært kontrollerbar følelse.
Svært kontrollerbar.
Det følte Jesus, da han ofrede sit liv for os,
så vi kan få evigt liv.
Sikke en gave, så smukt beskrevet i Johannesevangeliet.
"Evangelium" betyder gode nyheder! Gode nyheder en langfredag.
Og dog er det en historie om dyb lidelse.
Så hvad er der godt ved det?
Jesu lidelse i denne historie er ikke blot nødvendig.
Den er god.
Den er prisen for evigt liv.
Han lider alene.
Han genopstår alene. Og så…
Han har få allierede. Og så flere.
En menighed.
Og så spredte flere og flere den gode nyhed.
Fortæl den gode historie. Og så har Gud en hær.
Hvad sagde de i reklamen?
"Gør dit bedste."
Jeg vil ikke fornærme forsvaret,
som er nødvendigt og for en god sag,
men man kan gøre andet.
I hæren kæmper man for Gud og fædrelandet.
Nu vil jeg forarge jer, men det er sandheden.
Gud ønsker ikke, at I kæmper for dette land.
Det er en arrogance.
Gud har intet land.
Der er en Gud for hele verden.
Linjerne, vi trækker, traktaterne, vi udarbejder,
og grænserne, vi lukker, betyder intet for ham.
Nej, kæmp ikke for et land. I kæmper for Guds rige.
Et rige uden flag eller grænser, som Gud siger.
Guds hær. Tag ikke fejl. Det er en krig. Derfor en hær.
Som en menighed, som Guds hær, hvordan ved vi, hvordan kampen går?
Vi kan ikke se den. Vi kan ikke bede om en statusrapport.
Alt, vi har, alt, Gud giver os, er lige her.
Hvordan vi føler. Det moralske kompas inden i hver af os
peger nord mod Helligånden.
Samvittighed. I Guds hær er samvittighed obligatorisk.
Der er mange, der ligner, men den her er min.
Man kan tro, at det er en replik fra en krigsfilm, men nej.
Det er faktisk skyttens trosbekendelse.
Og en trosbekendelse er per definition
ikke blot en tro, det er en religiøs tro.
Så det er en krig, og der vil være ofre.
Og vi må være soldater.
Det handler langfredag om.
Gud vil forlange grusomme ting.
Se, hvad han forlangte af sin egen søn.
Bare se på, hvordan Jesus måtte lide i dag.
Vi kaldte det "den nye pagt",
for Guds vilje, omend perfekt, ændrer sig.
Guds vilje dikterer moral,
og da Guds vilje ændrer sig, således gør moral.
Den ændrede sig med den nye pagt. Den ændrede sig med Jesus,
og vi må som hans hær skille os af med den gamle pagt
og kun lytte til den.
I støtter jer til det kompas.
Langfredag er kun god.
Guds evangelium, der er så fuld af rædsler, er kun god
på grund af målet.
Opstandelsen.
I dag er kun god på grund af det, der kommer. Påsken på søndag.
Når Jesus er opstanden, og døden selv ligger død.
Hvad der ellers er grusomt er godt på grund af det, der kommer.
Velkommen til Guds hær.
Vi vil udrette store ting.
Mor, vent.
Hvad er der galt? Mor, stop.
Du må aldrig gå ind i den kirke igen.
Hvad?
Det er ikke min kirke. Det er ikke manden, jeg kendte.
Hvor helvede har du været? Jeg har ringet hele dagen.
-Undskyld. -Lad være med det. Hvor var du?
Hvor var du?
Kan du huske, at et par dage før du rejste,
kravlede du ind af mit vindue og skræmte mig helt vildt?
Du ville ud at ro.
Du godtog ikke et nej, så vi tog en robåd og roede ud,
langt ud, røg en pakke cigaretter og så solen stå op.
Vil du gøre det med mig nu?
Vil du med ud på en tur?
Jeg er ret god til tillid.
Det er sjovt med mit ægteskab.
Det var vigtigt, at jeg kom ud af det
med tillid i hjertet.
Og jeg har aldrig snaget, fordi du aldrig gjorde.
Ikke en eneste gang.
Du lod mig komme til dig.
Jeg prøver at gøre gengæld.
Men her sidder vi.
Og jeg er nødt til at spørge.
Hvad handler det her om?
Det er, hvor det hele kom fra.
Stjernerne.
Urmennesket jagede og samlede ind hele dagen,
men om aftenen
sad de omkring det varme ildsted for at holde rovdyrene på afstand.
Og de kigger hen over dalene og ser andre bål,
små lyspunkter i landskabet,
og de ved, at der er andre folk derude i mørket.
Så ser de lyspletter på himlen.
De undres.
De aner intet om rum, stjerner eller lysbølger.
De synes bare, at de godt nok ligner bål.
"Hvem mon de er?", tænker de.
"De tænder bål helt deroppe."
De begynder at fortælle historier.
"De mennesker?
De må være utrolige.
De bål tilhører folk,
der er langt mere magtfulde, end vi kan forestille os, så…"
Alt det.
Hver gud.
Hver gudinde, hver religion, hver hellig krig. Det hele.
Det begyndte deroppe.
De tænkte over, hvem der kunne tænde bål på himlen.
Jeg vil fortælle en utrolig historie.
Du skal bare lytte. Kan du love mig det?
Ja.
Okay.
Du er okay.
Du skal ikke tale, bare slap af. Fokuser på vejrtrækningen.
Du klarer dig fint. Du er okay.
Jeg havde en søster. Har jeg fortalt det? Hun hed Alice.
Hun var ældre end mig, men langt mindre.
Jeg var otte, da hun døde. Det var polio.
Det var forfærdeligt at se på.
Jeg blev også bange.
Jeg frygtede døden,
og det førte mig til Gud.
Jeg ville forstå, hvordan døden,
især hendes død, kunne være en del af Guds plan.
Det var det spørgsmål, der førte mig til præsteembedet.
Du er okay.
Gud har stadig en plan,
og døden er ikke længere en del af den.
Ikke for os alle.
Og vi behøver aldrig at være bange igen.
Hvordan har du det?
Du ser bedre ud.
Kom og sæt dig ned.
Nej, det ville jeg ikke gøre.
Jeg kan…
Jeg kan ikke forklare det, men jeg kan forsøge.
Det væsentlige er ikke at gå ud lige nu.
Beklager. Jeg ville advare dig.
Den fejl begår man ikke to gange.
Bare rolig. Din hals helede på mindre end seks timer.
Brandsårene bliver ikke noget problem. Kom og sid ned.
Jeg vil forklare det hele, så godt jeg kan,
og du får det bedre bagefter.
Sid ned. Din hud skal i det mindste hele.
Har vi et møde?
Vi har mødet.
Det er okay. Du har haft en lang nat, en lang rejse.
Sid ned.
Du vil sætte pris på det.
-Vi begynder med sindsrobønnen. -Gør du nar?
Slet ikke.
I dag vil jeg være helt ærlig,
og denne bøn i dag gælder for mig og dig.
Gud, giv mig sindsro til at acceptere de ting, jeg ikke kan ændre,
mod til at ændre de ting, jeg kan,
og visdom til at se forskellen. Amen.
Vi går i rækkefølge. De ting, vi ikke kan ændre.
Da jeg var yngre,
var jeg præst i en lille kirke i en meget lille menighed.
En dag var der en alterdreng,
han var helt ny… Han må have været ni eller ti, klog knægt.
Det var omkring påske,
så jeg havde talt om opstandelsen i et par uger.
En dag kom den her alterdreng med en skotøjsæske.
Indeni var der en mus, han havde fanget i en fælde.
Den havde det ikke godt. Halen var klippet af, benene dinglede.
Den led. Og drengen gav mig æsken
og spurgte mig,
om Gud ville genoplive den, som han gjorde med Jesus.
Kunne han det, kunne han også gøre det her.
Så jeg tog æsken, vi bad for den,
jeg sendte ham bort og bad ham komme tilbage efter tre dage.
Der gik tre dage, drengen kom tilbage…
Den havde det bedre.
Og den løb rundt frisk som en fisk.
Jeg hjalp drengen med at slippe musen ud før messen.
Han var forbløffet.
Hans tro var bekræftet. Han troede.
Hvor længe opmuntrede det øjeblik ham?
Næsten et årti?
Tro i et årti på grund af en lille mus?
Det var ikke Guds gerning.
Var det ikke?
Sandt nok måtte jeg aflive den,
og sandt nok tog det mig næsten tre dage
at finde en mus, der lignede,
men det, jeg gav drengen, var det ikke Guds gerning?
Når han handler igennem os, handler han så slet ikke?
Hvordan kender du historien?
Hvem er du?
Du ved, hvem jeg er.
Kom nu.
Se på mig.
Du ved, hvem jeg er.
Virkelig? Vil du se mærkerne på mine hænder?
-Stikke fingeren i siden på mig… -Det er umuligt.
Vi er ovre det nu.
"Derpå sagde han til Thomas: 'Ræk din finger frem,
her er mine hænder, og stik din hånd i min side.'"
-Det er vi ovre. -Godt så.
Hvordan?
Som dig, i bund og grund.
Du er blevet ført tilbage til dit bedste jeg.
Dit højdepunkt, dit perfekte jeg, som Gud ønskede dig.
Jeg måtte blot gå længere end dig.
Langt længere.
Hvorfor kom du tilbage?
I går aftes.
Jeg har tænkt over det hele dagen.
Jeg har kendt dig hele dit liv.
Du er aldrig bare dukket op om aftenen,
og så i går på det bestemte øjeblik, hvorfor?
Var det et kald? Et tegn?
Joe Collies søster.
Jeg løj. Jeg undskylder.
Og jeg beder dig om tilgivelse for den løgn.
Derfor kom du tilbage.
Jeg vil være helt ærlig. Det er mit løfte til dig i dag.
Joe led, og han led uden grund.
Først ulykken, så det, folk udsatte ham for. Han kunne ikke repareres…
Siger hvem?
Det er en kliché, at Herrens veje er uransagelige, men det er de.
Det kan jeg bekræfte, og han har virket gennem mig.
Og Joe Collie blev kaldt hjem.
-Du dræbte ham. -Så enkelt er det ikke.
Nej. Du dræbte ham sgu. Du og den tingest.
Det kan ikke ændres. Det er sket og kan ikke gøres om,
som det, der skete for dig, ikke kan gøres om.
Der er to ting, der ikke kan ændres,
og vi må acceptere dem med sindsro sammen lige nu.
-Hvad er der sket med mig? -Riley…
-Hvad var det for en ting? -Fald ned.
-Hvad fanden var det? -En engel.
-Godt. Han er vågnet. -Lidt medtaget.
Du blussede ikke just selv af sundhed, monsignore.
Ikke først.
Jeg ville bare høre, om alt går, som det skal,
og om Sturge skal rydde op…
Ikke endnu. Vi er i gang med at redde trådene ud.
Jeg er glad for, at du er her. Lige, når der er brug for dig.
Kom herover. Stå her.
Stå lige her.
-Er du sikker? -Ja.
Godt og tæt.
-Er det nu en god idé? -Ja. Jeg stopper ham.
-Stopper mig? -Okay.
-Stoppe mig fra hvad? -Ja.
Slip mig. Jeg vil bare hjem.
Jeg vil bare hjem.
Lige der.
Kan du føle det?
Lidt tættere.
Ja.
Bare lidt tættere. Bare rolig.
-Hvad… -Det er okay. Jeg har ham.
Okay.
Kan du føle det?
Ja.
Det er okay. Gud og himmelske Fader, giv os sindsro til
at acceptere de ting, vi ikke kan ændre.
-Tak, Beverly. -Det var så lidt.
Riley, jeg er glad for, at du er på benene.
Okay.
Sturge og jeg venter på næste del i præstegården.
Jeg trækker fra, når vi er færdige.
Hey.
Det er kraftfulde sager, ikke?
Jeg beklager smerten.
Virkelig.
Men det går over.
Det går over.
Hvad følte du, da hun var tæt på?
Jeg kender svaret, spil ikke komedie.
Du følte sult. Så det gjorde ondt.
Du så også ting.
Du så, du trak hende til dig. Og alt blev rødt, ikke?
Noget begyndte at ændre sig i dig.
Det var næsten, som om du sov, ikke?
Du var bevidst om dig selv, da du kastede dig mod hende.
Hvad skete der?
Det ved jeg. Du var bevidst om dig selv, men det var ufrivilligt, ikke?
Som om din krop handlede under en andens vilje. Det gjorde den.
Det vil den gøre igen. Det er her, vi skal lytte.
Lyt til Helligånden, lyt til din samvittighed.
For jeg var der også.
Jeg er blevet helbredt.
Jeg er blevet ung igen. Jeg er blevet ren igen.
Og som Jesus før mig, døde jeg.
Jeg døde på gulvet lige derovre.
Og så genopstod jeg, men var bange og forvirret
og havde denne energi i mig, denne magtfulde vilje,
og jeg følte det samme som dig.
Min vilje blev hans vilje, og han bevægede sig gennem mig,
og Joe blev dræbt, og jeg blev næret.
-Morder. -Sikkert, men hør her.
Jeg følte ingen skyld.
Jeg vidste, jeg burde føle skyld, men accepterede, at jeg ikke gjorde.
Jeg fandt nåde, hvor der burde være skyld. Det nagede mig.
Jeg bad, men så viste Bev Keane mig det her.
Brevet til Hebræerne 9:14.
"Så må Kristus, der i kraft af en evig ånd
frembar sig selv som et lydefrit offer til Gud, med sit blod
langt bedre kunne rense vores samvittighed fra døde gerninger,
så vi kan tjene den levende Gud."
"Rense vores samvittighed, så vi kan tjene den levende Gud."
Jeg læste denne passage, og Helligåndens nåde regnede ned over mig.
Han havde fjernet skylden.
Han rensede min samvittighed, for jeg havde fulgt Hans vilje.
Været Hans skib. En morder, måske. Det er Moses også.
Josef, Paulus, min navnefælle.
Jeg er ikke unik som Guds soldat.
Jeg er heller ikke unik i det her lokale. Vel? Du har dræbt nogen.
Jeg kan ikke huske det.
Du var fuld og husker det ikke.
Jeg var fuld, jeg var til fest. Der var fest, og jeg drak for meget.
-Gør nu ikke det. -Det var det, der skete.
Der er mening her.
Der er et formål her, som du med vilje overser.
Ulykken var så skide almindelig.
Der var ikke engang bremsespor på min side af vejen.
Jeg bremsede ikke.
Jeg rørte dem ikke.
Jeg var faldet i søvn ved rattet. Det var det, der skete.
Så sig ikke, at Gud bevæger sig i mig, eller at jeg gør Hans vilje.
Du aner ikke en skid om mig. Og vores historier er ikke ens.
-Skyldfølelsen. Angeren… -Ja.
-Føler du den hver dag? -Ja.
-Selv om det ikke var med vilje? -Ja.
Jeg dræbte Joe. Jeg så mig selv gøre det og følte ingen skyld.
Ingen anger. Det var jeg forskånet for.
-Hvordan føler du dig nu? -Frastødt.
-Hvordan føler du dig nu? -Vred.
-Niks. Hvordan føler du dig? -Pissevred.
Nej!
Jeg lovede dig at være helt ærlig, og det er jeg,
og jeg er træt af, at du lyver for mig, Riley Flynn!
Jeg har tilgivet det ofte, men i dag er det afgørende for os,
og jeg er færdig med det. Helt ærligt! Hvordan får det dig til at føle?
Jaloux.
Gud og himmelske Fader,
giv os sindsro til at acceptere det, vi ikke kan ændre,
og mod til at ændre det, vi kan.
Mod, Riley Flynn. Lad os finde det nu. Modet.
Til at ændre det, vi kan.
Gud gav dig livet tilbage. Af en grund.
Din ulykke, det øjeblik af helvede…
Du sagde, det ikke gjorde nogen godt, men jo, ikke?
For den anbragte dig her lige nu,
i et af verdenshistoriens mest afgørende øjeblikke.
Find mod. Gud valgte dig.
Og den skyld, du klynger dig til, kan du slippe.
Gud har allerede ændret dig. Nu skal du bare finde modet.
Så find modet.
Mod.
Jeg er ked af, at du blev bange
i går aftes.
Jeg blev også bange, da det skete for mig.
Stort set alle,
der møder en engel i Bibelen, er bange.
Maria var bange for Gabriel, og han kom med en god nyhed.
Engle siger altid: "Vær ikke bange, frygt ej,"
for igen og igen
bliver folk skræmte.
Moses blev bange, da han så den brændende busk.
Jesus blev bange for sin egen tro.
Han faldt på knæ i Getsemane og bad…
Han bad om at blive skånet.
Alle de mennesker ved graven, da de rullede klippen væk,
var også bange.
Alle sammen. Mirakler. Guds sande magt.
Skræmmende.
Men alligevel er jeg ked af, at du blev bange.
Drak du mit blod?
Da englen angreb min hals,
og mit blod flød ud på gulvet.
Deltog du også?
Komplet ærlighed, sagde du.
Ja.
Hvordan går det herinde? Jeg kan kun forestille mig det.
Det er ikke helt sandt. Jeg behøver ikke forestille mig noget.
Jeg har set det.
Lad mig sige, at monsignore var bange.
Vi blev alle testet, men af en grund, Riley Flynn, har Gud valgt dig.
Du modtog denne velsignelse, og vi betvivler ikke Hans vilje.
Det er det vigtigste lige nu.
Du er blevet testet, som Han blev, og vi alle blev.
Og vi er her for dig.
Vi er her for dig, for ligesom legemet er en enhed,
selvom det har mange lemmer, danner alle legemets lemmer
dog et legeme. Sådan er det med Kristus.
Vi er her for at velsigne dig. Sørge for dig. Som i Guds vilje.
-Guds vilje? -Ja.
Ja. Og hån ikke.
Hån ikke Guds vilje.
Vi har selv hørt det, ikke, Sturge?
"Den, der spiser mit kød og drikker mit blod, har evigt liv."
-Og? -Og: "Jeg skal…
Jeg skal oprejse dem på den yderste dag,
for mit kød er sand mad, og mit blod er sand drik.
Den, der spiser mit kød og drikker mit blod,
bliver i mig og jeg i ham." Johannesevangeliet.
Det er ret detaljeret, ikke?
Han taler lige ud af posen, ikke?
Og det her?
Er det her i evangeliet?
Nej da, kære.
Det er Åbenbaringen.
"Den fjerde engel hældte sin skål ud over solen,
og den fik givet at brænde menneskene med sin ild."
Kapitel 16, vers 8.
Sådan er det, når Jesus kommer tilbage til os.
De har sagt fra begyndelsen, at det ikke blev kønt.
Monsignore Pruitt blev rystet.
Selv ham.
Men det står…
Det står lige der i bogen, Riley.
Guds syv vredesskåle blev hældt ud ved Kristi genkomst.
Jordens undergang.
Den fjerde skål ud over solen, den femte skål, siden du spurgte,
Guds femte vredesskål formørkede verden,
hvilket ikke er et problem for dig. Eller for monsignore. Vel?
Det er, som om Han forbereder jer på det.
Du sidder der, velsignet, og smiler hånligt, når jeg siger "Guds vilje".
Jeg er fortvivlet.
Det ved jeg.
Han påskønner ikke engang, hvad der er givet ham. Det er stødende.
Det er underordnet.
Det ved jeg.
"Han tog bægeret, da måltidet var færdigt.
Han lovpriste.
Han gav bægeret til sine disciple og sagde:
'Tag dette, og drik alle heraf.
Dette bæger er den nye pagt ved mit blod,
som udgydes for jer for syndernes forladelse.
Gør det til ihukommelse af mig.'"
Amen.
-Nej. -Vær ikke dum.
"Den, der drikker Hans bæger på en uværdig måde,
forsynder sig derfor imod Herrens legeme og blod,
for den, der spiser og drikker uden at agte på legemet,
spiser og drikker sig en dom til."
Det er okay. Det vil ske.
Det er en af de ting, der ikke kan ændres.
Accepter det med sindsro og nåde.
Amen.
Visdom.
Visdom til at se forskellen mellem det, vi kan ændre,
det, vi ikke kan, og det, vi ikke bør.
Hvordan har du det? Bedre, ikke?
Visdom. Du og jeg er de første.
Vi ved, vi har set. Vi er blevet velsignet.
Men mange andre på øen lige nu
er også blevet velsignet,
men de ved det ikke. De ved det ikke engang.
Det er godt, det, vi skal gøre.
Selv de ting, som vi ikke tror, at vi ønsker at gøre.
Sulten og tørsten er god.
Derfor føler vi ikke skyld, da vi overgiver os til den.
Derfor føler vi os bedre bagefter. Og derfor deler vi denne gave.
Se, hvad der er sket.
Hvad blot lidt af englens blod har gjort for os alle.
For dine forældre, Leeza, dig og så mange i menigheden,
se det gode, der er sket.
Tænk på den varme følelse, du har lige nu.
Tænk på den, og svar. Føler du fred?
Er din mave fuld?
Er dit formål klart?
Er din vilje overgivet til en højere magt? Føler du fred?
Gud være lovet.
"Og Guds fred,
som overgår al forstand, vil bevare jeres hjerter og tanker."
Gud velsigne dig, min dreng.
Du var velsignet.
Så klog. Og du lyttede altid.
Tak, fordi du lytter i dag, hvor det aldrig har været vigtigere.
-Undskyld forstyrrelsen. -Det er okay.
Solen er gået ned. Folk ankommer snart.
Fremragende. Tja…
Det er vel alt.
Er det alt?
-Ja. Det er mødet. -Hvad sker der nu?
-Du kan gå. -Uden videre?
Uden videre.
Du vil se vidundere derude,
som du aldrig har set før.
Farver, lys. Du vil høre ting, lugte ting.
Verden er lysere.
Den summer med Hans pragt. Du får se.
Jeg troede, vi blev enige om, at han blev her i fritids…
Det er okay, Beverly.
Ikke alle er klar til Guds åbenbaring.
Jesus sørgede for at vise nok, men ikke for meget.
-Beverly og Sturge, Wade og Dolly… -Borgmesteren?
Det stemmer. De er også blevet velsignet.
De synes, du skal blive her, men det gør jeg ikke.
Fri vilje. Det går spillet ud på. Det handler det om.
Jeg tror på dig.
Mennesker planlægger deres forløb, men Gud vælger deres skridt.
Jeg håber, du kommer til messe i aften.
Kom og vær hos os.
Kom og vær sammen med din familie.
Din frelse er dyb.
Det har været en inspiration for os alle på kirkebænken,
som kæmper med den samme frygt som dig.
Er det ikke bedst, han bliver her?
-Du ved det nu. -Måske endnu en nat eller to.
Du overbringer en god nyhed, og tænk over det.
Sulten er tilbage, når Gud vil det,
og kort efter vil du overgive dig til den,
til Hans vilje, og du vil høre det i dit hoved,
Hans engels stemme, først som dine egne tanker,
men så højere og højere. Og han vil hviske dig Guds plan.
Jeg hører ham klarere hver dag. Jo mere jeg overgiver mig til Gud,
des mere hører jeg Hans engels stemme, og det vil du også.
Det er okay. Det er godt.
Du vil blive kaldet til at handle,
og der vil være ting, du ikke kan ændre.
Men hvem du end vælger samvær med,
hvem end, der tjener Guds formål med dig,
når du giver dit blod at drikke,
når de spiser dit legeme og drikker dit blod, og du deres,
og du er i samvær med helgener, så husk…
…at det er en gave.
Og Gud vil sige, hvem du skal dele den med.
Jeg er bekymret for ham. Han er ikke pålidelig.
-Gud vælger sine skibe. -Hvad nu, hvis han siger det?
Hvad så? Det er apostlenes rolle.
Dørene står åbne, som portene altid er åbne.
Hvem spreder ellers evangeliet?
Hvad der ellers er grusomt er godt på grund af det, der kommer.
Velkommen til Guds hær.
Vi vil udrette store ting.
Mor, vent.
Hvad er der galt? Mor, stop.
Du må aldrig gå ind i den kirke igen.
Hvad?
Det er ikke min kirke. Det er ikke manden, jeg kendte.
Sikke en historie.
Og lad os antage, at det er sandt.
Lad os det.
Så du har fortalt mig historien,
taget mig med herud,
taget os herud, hvor jeg ikke kan gå nogen steder.
Fordi?
Du har taget mig med herud,
hvor jeg ikke kan gå nogen steder, hvorfor?
For at sige, du behøver hjælp?
Gøre mig bange?
Jeg tror ikke, at du vil gøre mig bange.
Det tror jeg ikke.
Og selv om du ville…
…har jeg været bange for langt værre.
Jeg lader det ikke ske længere.
Jeg er ikke bange.
Ikke for dig.
Min kæreste.
Det gør mig ikke bange, at du er syg eller har brug for hjælp.
Jeg sørger for hjælp.
Jeg vil gøre det med dig uden dom eller frygt.
Bare sig, hvad du har brug for.
Sig, hvorfor vi er herude.
Sig, hvad du vil.
Du havde ikke…
…helt ret, da du talte om, hvorfor jeg havde bragt dig herud.
Jeg ville ikke skræmme eller isolere dig.
Vi er herude, så jeg ikke kan gå nogen steder.
Jeg er ikke stærk som dig.
Det var jeg aldrig.
Hvad jeg vil?
Du skal tage denne båd og ro til fastlandet
og aldrig komme tilbage.
Jeg vidste, at det ville du ikke.
Du ville ikke tro det, medmindre du så det.
Jeg vil have, at du stikker af.
Men jeg tror, at du vil ro tilbage
og gøre alt for at redde dem.
Jeg er så ked af, at du skal se det her.
Jeg elsker dig.
Det har jeg altid gjort.
På en eller anden måde.
Jeg elsker også dig.
Jeg gjorde mit bedste.
Tekster af: Maria Kastberg