NETFLIX-SARJA
KIRJA VI: APOSTOLIEN TEOT
ÄITI JA ISÄ
PÄÄSIÄISVIGILIA KESKIYÖN MESSU TERVETULOA
Hitto.
Erin.
Tarvitsen apuasi.
Nyt pidät minua hulluna.
Kuulin tuon omasta suustani ja pidän itseäni hulluna.
Niin.
Kuulostaa hullulta.
Oletko koskaan kuullut -
Ignaz Semmelweisista?
En.
Hän oli unkarilainen lääkäri 1840-luvulla.
Hän vastasi kahdesta äitiysosastosta.
Toinen oli opetuskoulu, paras ja hienoin,
synnytyksistä ruumiinavauksiin.
Toinen oli klinikka varattomille naisille.
Ei edes lääkäreitä, kätilöitä vain.
Yhdellä klinikalla oli suurempi kuolleisuus kuin toisella.
Yllätys oli se, kummalla.
Ensimmäisellä.
Opetusosastolla oli valtava kuolleisuus.
Todennäköisempää oli selvitä, jos synnytti kadulla.
Siinä ei ollut mitään järkeä, ja se piinasi lääkäriä.
Hän tutki asiaa loputtomiin, hakkasi päätä seinään,
kunnes hänelle tuli mieleen -
muuten vain ehdottaa,
että opiskelijat pesisivät kätensä.
Ruumiinavauksen jälkeen, ennen synnytysosastolle menoa.
Hän määräsi pesemään kädet kloorilla.
Ja kas, kuolleisuus romahti.
Tiedeyhteisö teilasi hänet.
Mikrobiteoria keksittiin vasta 20 vuoden päästä.
Sen suuntaisiin ajatuksiin suhtauduttiin halveksuen ja naureskellen.
Semmelweis toimitettiin mielisairaalaan.
Sen teki toinen tiedemies.
Hän kuoli siellä.
Klinikoille tuli uudet käytännöt,
ja höpsöstä käsien pesusta luovuttiin.
Kuolleisuus lisääntyi taas.
Tarinasi on siis hullu, Erin.
Kerronkin jatkoksi jotain hullua.
Tarkoitan…
Mikä on hullua ystävien kesken?
Äitini on elpynyt tavalla, joka on…
"Ennenkuulumaton" ei riitä kuvaamaan sitä.
Olen koettanut ymmärtää sitä,
koska jos kertoisin lääkärikunnalle havainnoistani,
minua pidettäisiin hulluna.
Täysin sekopäänä.
Olen tehnyt testejä. Paljon.
Verikokeita, jotka lähetän analysoitavaksi mantereelle,
mutta en vielä, koska teen toistuvasti näin.
Haluan nähdä uudestaan.
Tieteessä on kyse -
havainnoitavasta, testattavasta, toistettavasta.
Väitätkö, että Riley Flynn syttyi tuleen auringossa?
Aivan.
Ja paloi auringonvalossa?
Niin. Se on hullua.
Täysin sekopäistä pehmustetun huoneen klotsapiinihullua.
Hiton tärähtänyttä.
Jessus.
Mitä sinä teet?
Savuhälytys laukeaa nykyään joka ikinen päivä.
Niin.
Olen sekaisin. Valmiita pöpilään, me kaikki.
Monsignore, olkaa varovainen.
Verhot ovat apposen auki.
Hän on poissa.
En tiedä, mistä tiedän.
Varmaan samoin kuin sen, että Leeza käveli.
Samoin kuin kuulen enkelin äänen.
Aurinko nousi, ja minä vain tiesin.
Hän on poissa.
Otan osaa. -Se oli lahja.
Hän tuhlasi sen.
"Synnin palkka on kuolema, mutta Jumalan armolahja on iankaikkinen elämä -
Kristuksessa Jeesuksessa, Herrassamme." Vapaa tahto.
Te koette murhetta hänen valinnastaan. Mitenhän Jumala kokee maailman?
Niin.
Olen pahoillani, että Riley valitsi niin.
Se särkee sydämen, mutta se ei liene pahinta?
Vaan se, että kaikille ei riitä oman elämän pilaaminen.
Heidän on myrkytettävä muidenkin elämä.
Ikävä sanoa tämä ja ikävä ajatella näin,
mutta maailma on maailma, ja on toimittava fiksusti.
"Viisaita kuin käärmeet, viattomia kuin kyyhkyset."
Kuka tietää, kenen kanssa hän puhui koko yön.
Kuka tietää, mitä muuta hän on tehnyt -
riistääkseen muilta Jumalan armon.
Juudaskin oli osa Jumalan suunnitelmaa.
Juudas kuului siihen.
Apostolien teot.
Kun urheat varhaiset seuraajat lähetettiin maailmaan -
lampaina susien keskelle, "uskovien joukolla oli yksi sydän ja yksi sielu".
"Kukaan ei pitänyt omanaan sitä, minkä omisti,
vaan kaikki oli heille yhteistä."
Tulee muita samanlaisia kuin Riley. Heitä on aina.
He yrittävät myrkyttää uskovien korvat Jumalaa vastaan.
Mutta tänä iltana -
uskokaamme kirkkoomme. Jaetaan kaikki, mitä meillä on.
Pääsiäisvigilia on aina ollut kasteyö.
Eikö olekin?
On verisairaus nimeltä erytropoieettinen protoporfyria. EPP.
Moni noista myyteistä johtui varmaan siitä.
Siitä kärsivät ovat erittäin herkkiä valolle,
jopa niin, että he saavat auringossa rakkuloita. Ja aneemisia.
Onko tämä siis verisairaus?
Tämä ei ole.
Mutta samantapainen.
Myös tavallinen flunssa -
ja paiserutto kuuluvat samaan ryhmään.
Saarelaiset ovat saaneet sisuksiinsa jotakin.
Virus. Entsyymi. Uudenlainen solu.
Jokin loinen. Kuka tietää?
Jokin, joka korjaa vaurioituneita soluja,
on erittäin herkkä valolle ja aiheuttaa pahaa anemiaa.
Epätoivoinen tarve saada veren rautaa.
Aluksi sitä jotain on veressä vain pieniä hiukkasia.
Kun suhde lisääntyy, fyysiset muutokset tulevat -
selkeämmiksi.
Äiti, kun laitan vertasi aurinkoon, ja sinun myös, Erin,
se aine palaa pois, ja jää vain normaali veri.
Minun verenikö?
Sinun myös.
Otin verinäytteen sen jälkeen kun…
Jos ottaisin Leeza Scarborough'n verta -
hänen alettuaan kävellä, se olisi samaa.
Mutta teidän kummankin veri on yhä enimmäkseen normaalia.
Tavallisen tylsiä punaisia verisoluja.
Rileyn verenkierrossa sitä oli kai enemmän,
ja kun ultraviolettisäteet lävistivät ihon,
hänen verensä, jota se aine dominoi, syttyi tuleen.
Se aine?
Jos sitä nielee…
Mitä tapahtuisi, jos olisi raskaana?
Mitä tapahtuisi?
Ajatellaan, että raskaus on vieras asia ihmisen kehossa.
Tapahtuu monia prosesseja, jotta äidin keho -
ei hyökkäisi sikiötä vastaan. Ja silti joskus…
Mutta koska tämä juttu muuttaa kehoa niin aggressiivisesti,
sen reaktio sikiöön voi olla yhtä aggressiivinen.
Voiko sen pysäyttää?
Jos suurin osa verestä on yhä omaa?
Voiko prosessin keskeyttää?
Ei aavistustakaan.
Luulen, että jos nielemme myrkkyä, alkoholia tai muuta,
jos ennen tiettyä pistettä lopetamme sen,
ehkä keho voi työntää sen pois.
Suodattaa sen muun haitallisen aineen lailla, ellei sitä ole liikaa.
Niin haluan ajatella.
Oikeasti ei ole hajuakaan.
Hyvä on.
Mitä teemme seuraavaksi?
Riley.
Koetan muistaa, mitä hän sanoi illalla.
Mutta en täysin muista kaikkea.
Yhden asian muistan varsin hyvin.
Hän käski paeta.
Huhuu?
Ed Flynn! Hyvää huomenta.
Hei. Sopiiko, että…
Anteeksi keskeytys.
Ei se mitään. Valmistaudumme iltaan.
Kaikki hyvin, Dolly?
Miten voimme auttaa, Ed?
Sopisiko lähteä kävelylle?
Asiani on hieman yksityinen.
Oikeastaan… -Olimmekin jo lähdössä.
Pitää tehdä kaikenlaista tänään.
Olette kahden.
Dolly. -Ed.
Wade.
Ed. -Sturge.
Jumalan siunausta, Ed.
Nähdään illalla.
Anteeksi tosiaan keskeytys. -Ei haittaa.
En tiedä, miten tämän sanoisin, joten sanon suoraan.
Poikani. Mitä olette tehnyt? Saanut hänet kirjoittamaan kirjeitä?
Hyvittelemään? -Niin.
Osana toipumista. Työstämme sitä.
No…
Minusta hän ei voi hyvin.
Se ei ole yllätys kenellekään, mutta…
Hän kirjoitti kirjeitä.
Minulle, äidilleen.
Luin omani ensin, ja se aiheutti huolta.
Sitten luin Annien kirjeen, ja se oli…
Hän ei selvästikään voi hyvin.
Tämä on -
järjetöntä, harhaista.
En tiedä, missä hän on ja mistä etsiä.
En tiedä, minne mennä. Ei seriffin luo.
Jos hän onkin pahassa jamassa ja joutuisi minun puheluni takia -
palaamaan vankilaan. Hän joutuisi sinne takaisin -
minun avullani…
Olette oleilleet yhdessä.
Ajattelin siis kysyä teiltä.
Minusta tuntuu…
Hän on saattanut tehdä itselleen jotain.
Nämä kirjeet vaikuttavat hyvästeiltä.
Oli pakko kysyä teiltä,
koska mitä harhoja hänellä olikin, te liityitte niihin.
Hän sanoi teistä hulluja asioita.
Olen pahoillani siitä, Ed.
Vastaus on kyllä.
Riley ei voinut hyvin. Siis ei voi.
Selvä.
Ei pidä tuntea noin.
Voitko uskoa minua?
Meillä on ollut vaikeaa.
Ihan kuin puhuisimme eri kieltä.
Tein parhaani.
No, emme voi tietää, Ed.
Jospa se on retkahdus.
Ehkä hän lähti mantereelle.
Hänellä on huono hetki. Älä oleta pahinta.
Kannattaa olettaa parasta.
Niin Jumala kehottaa vanhempia toimimaan.
Tee kuten hän tekee.
Rakasta poikaasi kuten Jumala meitä. Oleta parasta.
Haluatko, että katson kirjeitä,
jos ne toisivat jotain mieleen?
Ajattelin antaa ne teille joka tapauksessa,
koska yksi on osoitettu monsignore Pruittille.
Sitä en avannut.
En halunnut rasittaa miesparkaa.
Jos hän edes muistaa, kuka Riley on.
Muistaa hän.
Te varmaan tiedätte, kannattaako se lähettää.
Alttaripojalta papille. Ajattelin, että ehkä…
En tiedä.
MAASTA ME OLEMME, JA MAAKSI PITÄÄ MEIDÄN JÄLLEEN TULEMAN.
Erin.
Mitä…
Mitä kuuluu? -No, olen…
Ajattelin, että ehkä sinä, Ed ja Warren voisitte…
Menen tänä iltana Bellellä mantereelle.
Ajattelin, että voisitte tulla mukaan.
Sehän on…
Se on outo pyyntö.
Ei, tänään on pääsiäisvigilia.
Ja miksi me…
Oletko kunnossa?
Olemme täällä, jos vain voimme auttaa.
Oikeastaan mietin,
voisitko sinä auttaa minua.
Minä…
Suoraan sanoen -
olen huolissani Rileystä.
Ehkä sinä voisit pyytää -
häntä palaamaan kotiin.
En halua sekaantua hänen asioihinsa.
Mutta on mennyt päiviä.
Toisitko hänet tänään kotiin?
Illalliselle ennen messua?
Riley on kuollut.
Näin on.
Olen tosi pahoillani.
Mutta hän on poissa.
Hän sanoi, että jos voisin, hän toivoisi perheensä olevan turvassa.
Että lähtisitte. -Hiljaa.
Otan osaa, -Hiljaa nyt, kultaseni.
Me yritimme. Koko perheemme yritti -
olla tukenasi, ja olemmekin aina olleet.
Miksi sanot jotain tuollaista? -Olen pahoillani.
Miksi puhut tuollaisia?
Tuo ei ole hauskaa.
Mikä sinua vaivaa?
Rva Flynn… -Häivy!
Mitä? -Minä tiedän.
Menen iltapäivällä mantereelle.
Vien näytteeni,
annan ne kollegoille vahvistaakseni havaintoni -
ja sitten tulen takaisin.
Tuon apua.
Väitätte, että joku tahallaan levittää infektiota -
St. Patrick'sissä.
Sitä minä tarkoitan, vaikka se kuulostaa…
Mitä haluatte minun tekevän? -Tutkisitte asiaa.
Mitä tarkkaan ottaen pitäisi tutkia?
St. Patrick'siako?
Ja selvyyden vuoksi,
sillä perusteellako, että äitinne verinäytteet vaurioituivat?
Paljon pyydetty, tiedän. -Tiedättekö?
Tiedättekö?
Kerroinko, miksi muutin tänne?
En usko.
En oikeastaan kertonut kenellekään.
Ihan kuin kukaan ei olisi kysynyt.
Olin 21, kun ne tornit romahtivat.
Katselin tv:stä collegen asuntolassa ja itkin.
Lapsena en ollut lainkaan uskonnollinen.
Moskeijassa oli sinä päivänä verenluovutus, ja menin sinne.
Jono oli korttelien pituinen.
Halusin auttaa.
Halusin suojella tätä maata.
Muutin New Yorkiin ja menin poliisikouluun.
Jotkut ystäväni eivät pitäneet siitä.
Poliisi on meitä vastaan, he sanoivat. Vastasin, että olette väärässä.
"Näytän heille, ettei meitä tarvitse pelätä.
Näytän, keitä me olemme."
Halusin edetä uralla.
Liikenne, käänsin ja tulkitsin valvonta-aineistoa, siveyspoliisi.
Menin naimisiin. Ali syntyi, ja sain taas ylennyksen. Pääsin etsiväksi.
Huippusalainen turvallisuusoperaatio terrorismin torjunnassa.
Autoin FBI:ta taistelemaan terrorismia vastaan.
Pidätyksiä. Pikkujuttuja, pilveä, parkkisakkoja.
Painostusta, jos kyseessä oli muslimi.
"Perumme syytteet, autamme sinua.
Mene moskeijaan ja kuuntele."
Meidänhän piti taistella terroristeja vastaan.
Ei usuttaa jotain pilviveikko-opiskelijaa vakoilemaan amerikkalaisia.
Valitin.
Ihan rauhallisesti. Yhden kerran.
Kaikki muuttui.
Muut poliisit alkoivat tarkkailla minua.
Minusta tehtiin jopa virallinen kansio.
Eikä vain minusta. Tornitapauksen jälkeen -
muslimipoliisit etenivät nopeasti. Etenkin, jos osasimme kieltä -
ja tunsimme kulttuuria.
Olimme hyvin kysyttyjä.
Mutta moni meistä -
alkoi saada ylennyksiä todella korkeisiin asemiin.
Jos se olikin ollut suunnitelmamme koko ajan?
Jos olimme tunkeutujia?
Jos olimme soluttautujia?
Jos olimme kaksoisagentteja? Ja he joutuivat paniikkiin.
Sisäministeriö oli kimpussamme. Meitä seurattiin.
Siviilejäkin kuunneltiin. Vahdittiin moskeijoissa, kahviloissa.
Yhtäkkiä siviilivaatteeni vaihtuivat univormuun.
Yövuoroja, katupartiointia.
Tajusin yhä paremmin menettäneeni luottamuksen.
Koetin pärjäillä.
Pidin päätä pystyssä.
Arvokkuus.
Vaimoni käytti sitä sanaa.
"Käyttäydy arvokkaasti."
Sitten hän sai diagnoosin.
Arvokkuus karisi hyvin pian.
Sitten hän kuoli.
En pystynyt…
Ali ja minä häivyimme. Löysin tämän homman.
Tämän pienen saaren.
Niin unelias, että melkein kuollut.
Ei vaaleja, ei alaisia. Pikku huone ruokakaupan takahuoneessa -
ja joukko kalastajia, joilla ei näy olleen väkivaltatapauksia -
lähes sataan vuoteen. Anoin sitä paikkaa.
Arvokkuus.
Ali on pitkästynyt.
Mutta turvassa.
Ajattelen yhä, että voisin muuttaa maailmaa edes vähäsen.
Ehkä voimme täällä vaikuttaa asioihin.
Ei suurkaupungissa mutta tässä pikkukyläsessä.
Voittaa koulun väki puolelleen voittona islamille.
En siis pelottele.
En puhu liikaa enkä tunkeile millään tavalla.
En edes kanna asetta.
Ja silti…
Silti…
Beverly Keane ja muutamat muutkin -
katsovat minua kuin hiton Osama bin Ladenia.
Ja te tahtoisitte -
minun tutkivan St. Patrick'sia?
Oli miten oli,
haluaisin kovasti olla väärässä.
Pitää muistaa, jos tämä jatkuu,
että kaikki perustuu Riley Flynniltä saatuun tietoon.
Tuskin saaren luotettavin henkilö.
Ettekö käytä asetta?
Ei tarvitse.
Missä Belle on?
Lautan myöhästymiset voi laskea yhden käden sormilla.
Siis minun elinaikanani.
Voinko auttaa?
Odottelen Belleä. -Se ei tule tänään.
Pormestari lähetti sen korjattavaksi.
Jotkin osat vedettiin takaisin.
Belle ja Breeze lähetettiin pois tänään.
Molemmat.
Moni ei lähde saarelta iltapäivällä.
Aamut ovat vilkkaampia.
Aioitteko kaikki lähteä saarelta tänään?
Jäisitte sinne. Ette pääsisi vigiliaan.
Tuleeko Breeze takaisin aamulla?
Luulen niin. Vaikea sanoa silti.
Mutta jos huolestuttaa, puhukaa pormestarin kanssa.
Hän voinee rauhoittaa mielenne.
Niin varmaankin.
Jos jotain pitäisi lähettää mantereelle,
voisin kai kysyä joltain kalastajalta.
Veneitä täällä riittää, jos jotain.
Sinä huollat kai kaikkia?
Niin kai.
Sitäkin, jolla nyt seisot?
Niin. Teen pikkukorjauksia.
Hei, älkää unohtako!
Pääsiäisvigilia.
CROCKETT ISLANDIN SERIFFI ILMOITUS KADONNEESTA HENKILÖSTÄ
Niin. -Sturge.
Hei, seriffi. Mitä asiaa?
Ei mitään. Kaupasta katkesi sähkö.
Mahdatko tietää… -Koko saarelta valitettavasti.
Katkosko? -Sattuu silloin tällöin.
Joskus jokin löystyy veden alla,
ja päälinja temppuilee.
Minäpä käväisen sähkölaitoksella -
vilkaisemassa asiaa.
Tarvitsetko seuraa? -En, pärjään kyllä.
No, pidä minut ajan tasalla.
Sen teen.
Se oli viimeinen.
Entä veneet?
Puolet hoidettu. Loput ennen vigiliaa.
Tukiasema myöhemmin.
Ehkä vasta viimeiseksi.
Kun ollaan nukkumassa tai kirkossa.
Seriffi uumoilee jo jotain. Kännykät voivat olla vähän liikaa.
Minä hoidan sen.
Siis lautat ja valot.
Sturge huoltaa kalastusveneitä pääsiäisviikonloppuna.
Jos tukiasema kaatuu, olemme täysin eristyksissä.
Täysin.
Entä pienemmät veneet? Soutuveneet, kanootit.
Joka suuntaan on lähes 50 kilometriä.
Ei se ole vaihtoehto. Ei oikeasti.
Koko kaupunki on messussa tänään.
En minä eikä Sarah.
Kielsin menemästä enää ikinä jo ennen kuin kuulimme tästä.
Arvostan todella tätä.
Mutta menen tänä iltana.
Miksi ihmeessä? -Koska en tiedä mitään.
En tiedä, mitä tapahtuu tai tapahtuuko.
Tiedän vain, että Riley on uhrannut kaiken.
Kaiken.
Hän uskoi, että voisin auttaa.
Nyt lautat ovat poissa ja sähköt poikki,
ja siellä on tänään ihmisiä, joita rakastan.
Joita Riley rakasti.
Aion siis mennä.
Aion mennä.
Kaipaan rukouksiasi.
Olisi hienoa, jos tulisit mukaan.
Aivan.
Oletko valmis nukkumaan? -Tänään on pääsiäisvigilia.
Se on keskiyöllä. Olisin todella iloinen, jos tulisit kanssani.
Tästä on jo puhuttu, Ali. En halua…
Tiedän, mutta heidän mukaansa se messu -
on iso ja tärkeä juttu.
Ooker sanoo, että isä Paul on kiireinen.
Tulossa on kai jokin iso yllätys.
Hän kuulemma paljastaa ihmeen.
Ihmeen?
Niin. Jos se on ihme,
haluaisin, että tulisit. Näkisimme sen yhdessä.
Tuletko?
Hyvää pääsiäistä. -Hyvää pääsiäistä, nti Keane.
Miten haluatte aloittaa?
Keräsin kaikki löytämäni kynttilät,
joita emme käytä kirkossa.
Ajattelin aloittaa kadulta,
sitten mennä torin poikki itärantaa pitkin kirkkoon.
Annetaan ihmisten kuulla.
Tulostin virsien sanoja. Sopiiko, Wade?
Totta kai.
Sinulle. -Kiitos.
Dolly.
"Laulakaa Herralle uusi laulu.
Laula Herralle, maa."
Kiitos. Tule mukaan.
Hyvää pääsiäistä.
EI SIGNAALIA
Tämä on yksi kauneimpia näkemiäni asioita.
Jotkut ovat ehkä huomanneet, että ylläni on tänään kultainen kasukka.
Samoin ensimmäisenä sunnuntaina,
uuden liiton ensimmäisenä päivänä.
Bev moitti minua siitä -
ja kysyi, miksi käytin sitä arkipyhänä.
En voinut vastata silloin, mutta nyt voin.
Valitsin sen, koska se ei ollut tavallinen sunnuntai.
Ei vähääkään.
Minulla oli syytä juhlia ja riemuita. Se päivä oli pyhä.
Tänäänkin on erikoinen päivä.
Tänään on uuden aikakauden alku.
Tänään meidän on määrä juhlia ylösnousemusta,
ja niin teemmekin, enemmän kuin kukaan koskaan.
Mutta ensiksi -
pyydän teiltä siunausta, sillä olen tehnyt syntiä.
Edellisestä synnintunnustuksesta on aikaa,
ja se olisi pitänyt jo tehdä.
Syntini on tämä.
Olen valehdellut teille kaikille.
En tullut tänne monsignore Pruittin sijaiseksi.
Hän ei toivu mantereella sairaalassa. Hän on täysin terve.
Hänet on siunattu.
Kuten teidät kaikki on siunattu, hänkin on parantunut,
eheytynyt, nuorentunut, kuten tekin.
Hän parani kauan ennen kuin näitte nämä kasvot.
Hän oli ensimmäinen, ja hän seisoo edessänne tänään -
anoen anteeksiantoanne.
Jotkut teistä ovat kai ajatelleet sitä -
mielenne sopukoissa. Mielissä, jotka maailma on koulinut -
jättämään sen äänen huomiotta, koska miten niin voisi olla?
Se olisi mahdotonta. Mutta mikään ei ole Jumalalle mahdotonta.
Olemme sen nähneet.
Olin hukassa ja sekaisin, vanha ja väsynyt -
Damaskoksen tiellä, mutta katso:
Jumalan enkeli ilmestyi minulle ja antoi -
Jumalan parantavan armon.
Minut parannettiin, kuten teidät muutkin.
Palasin luoksenne ja toin mukanani sen Herran enkelin,
jotta hän siunaisi meitä kaikkia. Ja olemme nähneet ihmeet.
Uudet kehomme.
Ruumiin ylösnousemuksen, uuden ja iankaikkisen elämän.
Tänään meitä koetellaan. Ihan vähän vain,
mutta meitä koetellaan, kuten Jeesustakin.
Pelkäsin, kun uusi liitto tuli todeksi minulle.
Pelkäsin kuten Jeesus, mutta "joka noudattaa Hänen sanaansa,
hänessä Jumalan rakkaus on todella saavuttanut päämääränsä".
"Eläkää kuin Kristus."
Seurasin häntä pimeyteen,
ja Herramme tavoin kestin kuoleman.
Armollisen lyhyt. Luottamuksen osoitus. Askel tuntemattomaan.
Muuta minulta ei pyydetty. Ja Jeesuksen tavoin tekin epäilette -
ja pelkäätte, mutta uskokaa minua, siskot ja veljet,
jos seuraatte minua ja meitä, jos seuraatte Häntä,
Hän kohottaa teidät armossaan -
iankaikkiseen elämään.
Iankaikkisella elämällä on hintansa,
kuten oli Vapahtajallemmekin.
Meillä kaikilla on tänään mahdollisuus -
maksaa se hinta.
Mutta ensin…
Kaiken yhdessä kokemamme jälkeen -
tätä ei ole helppo uskoa. Niinpä kutsun teidät kuin Jeesus Tuomaan -
todistamaan itse.
Sturge.
"Johannes näki pyhän kaupungin, uuden Jerusalemin -
laskeutuvan alas taivaasta Jumalan tyköä,
valmistettuna niin kuin morsian, miehellensä kaunistettu."
"Kuulin suuren äänen valtaistuimelta…"
1080 - TAPPAVA MYRKKY
"Katso, Jumalan maja ihmisten keskellä,
ja hän on asuva heidän keskellänsä, he ovat hänen kansansa,
ja Jumala itse on oleva heidän kanssaan, heidän Jumalansa,
ja hän on pyyhkivä pois kaikki kyyneleet heidän silmistänsä,
eikä kuolemaa ole enää oleva, eikä murhetta eikä parkua,
sillä kaikki entinen on mennyt.
Ja valtaistuimella istuva sanoi:
'Katso, uudeksi minä teen kaikki.'
Minä olen A ja O, alku ja loppu.
Minä annan janoavalle -
elämän veden lähteestä lahjaksi."
Tämä pelottaa meitä kaikkia, mutta Sturge, veljeni Kristuksessa,
pelottaako sinua?
Ei, isä. Ei pelota.
Jumala kanssasi.
Minä olen kanssasi.
Olen kanssasi. Olen hänen kanssaan.
Kaikki hyvin.
Kaikki hyvin. Ei hätää.
Hän on kunnossa.
Kaikki hyvin.
Se on pian ohi.
Kaikki hyvin.
Kaikki hyvin. Usko!
Usko, veljeni. Usko!
Kaikki hyvin. -Kaikki hyvin. Tiedän.
Tämä on pian ohi. -Ei hätää.
Pian.
Usko!
Vain muutama minuutti, oikeasti!
Ruumis on kuollut, mutta vain hetken!
Pääsiäisessä on kyse ylösnousemuksesta.
Sitä olemme nyt todistamassa.
Seriffi, pyydän.
Katsokaa.
"Herran kirkkaus ympäröi heidät. Pelko valtasi paimenet."
Uskokaa.
En panisi teitä näkemään, mitä olette nähneet,
en panisi teitä valitsemaan, mitä saatte valita -
näyttämättä ensin Jumalan sanansaattajaa.
Muistakaa, siskot ja veljet, uskoa, että aina kun -
Raamatussa mainitaan enkeli, kun enkeli ilmestyy meille ihmisille,
me pelästymme.
"Silloin Sakariaalle ilmestyi Herran enkeli -
suitsutusalttarin oikealla puolella.
Enkelin nähdessään Sakarias säikähti ja joutui pelon valtaan."
"Yhtäkkiä heidän edessään seisoi Herran enkeli,
ja Herran kirkkaus ympäröi heidät. Pelko valtasi paimenet,
mutta enkeli sanoi heille: 'Älkää pelätkö!'"
"Niin he ottivat kiven pois -
luolan suulta, missä kuollut mies makasi.
Ja Jeesus loi silmänsä ylös ja sanoi:
'Isä, minä kiitän sinua, että olet minua kuullut.
Sinä kuulet minua aina.'
Hän huusi suurella äänellä: 'Lasarus, tule ulos!'
Ja kuollut tuli ulos,
jalat ja kädet siteisiin käärittyinä,
ja hänen kasvojensa ympärille oli kääritty hikiliina. Jeesus sanoi:
'Antakaa hänen mennä.'"
Veljet ja siskot, olette lähellä pelastusta.
Ihme on jo teissä.
Enkelin veri virtaa jo suonissanne,
mutta se on epätäydellistä.
Lopullinen muuntuminen ei onnistu,
ellette anna maallisen kehonne kuolla, jotta jumalainen kehonne voi herätä.
Yksi uskon hetki. Sitä Jumala meiltä pyytää.
Vain yksi rohkeuden hetki.
Pieni askel veneestä veden päälle.
Pieni epämukavuuden hetki. Pieni kärsimyksen hetki.
Annettu lahja, ja sitten synnymme uudelleen.
Avatkaa mielenne! Avatkaa sydämenne!
Kuunnelkaa sitä ääntä. Ääntä takaraivossanne.
Sen äänen maailma on koettanut vaientaa ja usuttanut jättämään huomiotta.
Enkelin äänen, joka sanoo: "Älä pelkää."
Ei.
Tule. -Isä.
Isä! Pysähdy!
Seriffi, älkää riistäkö tätä itseltänne.
Älkää riistäkö pojaltanne mahdollisuutta pelastukseen.
Hyvä on.
Perääntykää kaikki! -Hei!
Ali, tule heti tänne.
Sinä tulet nyt mukaani.
Jos joku teistä hyypiöistä tulee lähellekään poikaani!
Seriffi, laskekaa se. Ei ole syytä heiluttaa asetta.
Perääntykää!
Kuinka te kehtaatte?
Kuinka kehtaatte tuoda aseen Jumalan huoneeseen!
Olet siunattu, poikani, sillä näytät esimerkkiä rohkeudesta.
Tämä nuori mies valitsee Jumalan -
huolimatta oman isänsä painostuksesta.
Yhtä pelottomia meidän tulisi olla.
Kiitos, että näytät meille esimerkkiä.
Tervetuloa, poikani.
Ei, Ali. Hei, katso minua.
Ei.
Valitsen Jumalan.
Ei!
Olen kanssasi.
Ei! -Olen kanssasi. Ei hätää.
Meidän on tehtävä jotain.
Ei, äiti. -Kaikki on hyvin.
Älä juo sitä. -Älä!
Älä. Pyydän!
Noin ei tarvitse tehdä. -Ei!
Ei.
Kaikki hyvin.
Voin auttaa sinua, kultaseni. Älä pelkää.
Isä, odota. Ei. -Voin auttaa.
Katso minua. Teemme sen yhdessä.
Kaikki hyvin.
Usko.
Leeza!
Usko!
Hän kantoi heitä kotkan siivillä -
ja toi teidät luokseen.
Äiti!
Sulkekaa ovet.
Sulkekaa ovet!
Luojan kiitos.
Lukitkaa ne!
Hän on kunnossa.
Kyllä hän paranee.
Se kuuluu Jumalan ihmeeseen!
Hänen ihmeeseensä, jonka jotkut teistä tahtovat tuhota!
Ei kestä kauan.
Levätkää, niin paranette.
Pitäkää häntä.
Mitä me teemme? Toipuuko hän?
Tietysti toipuu.
Mikä teitä vaivaa?
Syljette sellaisen lahjan päälle!
Viekää seriffi pois takakautta.
Me tarvitsemme pian ruokaa.
Sturge.
Sturge!
Pitäkää ovet lukossa.
Hän suunnitteli sen. Hän sanoi: "Pitäkää ovet kiinni -
ja auttakaa heitä, kun he heräävät."
Veljet ja siskot, iloitkaa!
Ensimmäinen apostoli herää. -Ali.
Ja he janoavat ehtoollista. -Ali. Hei.
Jumalan siunaukset annetaan meille kaikille!
Äiti? -Leeza.
Äiti!
Olen kunnossa.
Olen kunnossa. Ja minusta tuntuu…
Äiti? -Voi, kultaseni.
Se on ihmeellistä.
Kynttilät, ne laulavat.
Luojan kiitos.
Äiti?
Leeza. -Äiti!
Kaikki on hyvin.
Kaikki hyvin. -Ei.
Älä epäile.
Wade!
Tule! Mennään.
Ei!
Mennään! Tulkaa, tänne päin. -Äiti!
Menkää! -Ed!
Tuo kaikki on pian ohi.
Ja he kaikki heräävät, iankaikkisesti.
Olitko piilossa?
Mitä aiot tehdä, Erin Greene?
Aseita?
Niillä asioilla ei ole enää väliä.
Ei uudessa maailmassa. Maailmassa ilman kuolemaa.
Voisit ampua nyt heti. Viiden minuutin päästä minä…
Viisi minuuttia aikaa.
Minä en…
En tiedä, mitä tapahtui.
Kaikki hyvin.
Minä en…
Avaa ovet.
Monsignoren mukaan ovet on suljettava ennen heräämistä.
Sitten voimme ohjata heitä, jotta tämä…
Jotta tätä ei tapahtuisi.
Rakastan häntä. Mutta se tapahtui -
kaikesta huolimatta niin kuin oli tarkoitettu.
Tiedäthän sanonnan: "Ihminen suunnittelee, Jumala nauraa."
Jos on käynyt kirkossa ja ehtoollisella,
ei ole mitään pelättävää tänään.
Ja muut taas…
Jumala hoitakoon heidät.
Uskoa, monsignore.
Uskoa ja rohkeutta, kuten sanoitte.
Avatkaa ovet.
Ovet pysyvät auki, kuten portitkin ovat aina auki.
Kuinka evankeliumi muuten leviäisi?
Tekstitys: Mirja Muurinen