NETFLIXOVA SERIJA
VI. KNJIGA: DJELA APOSTOLSKA
MAMA I TATA
VAZMENO BDJENJE PONOĆNA MISA SVI SU DOBRODOŠLI
Sranje.
Erin.
Trebam tvoju pomoć.
I sad misliš da sam luda.
Jer sam čula kako mi to izlazi iz usta i ja mislim da sam luda.
Da.
Zvuči ludo.
Jesi li ikad čula za…
Ignaza Semmelweisa?
Ne.
Bio je mađarski liječnik u 1840-ima.
Bio je zadužen za dva rodilišta.
Jedno je bilo učilište za najbolje,
od rađanja do obdukcija, sve između.
Drugo je bila klinika za žene koje nisu imale za liječničku skrb.
Nisu je ni vodili liječnici već babice.
Nije ni čudo da je jedna klinika imala veći broj mrtvih od druge.
Iznenađujuće je bilo koja.
Ona prva.
Učilište. Broj mrtvih bio je zapanjujuć.
Žene su imale veće šanse preživjeti porod na ulici.
Ali to nije imalo smisla i izluđivalo ga je.
Radio je studije i lupao glavom o zid,
dok napokon nije predložio
da bi možda, bez ikakvog smislenog razloga,
njegovi studenti trebali prati ruke.
Nakon obdukcija. Prije odlazaka u rađaonu.
Uveo je obavezno pranje ruku klorom.
I gle čuda, broj mrtvih je naglo pao.
Znanstvena zajednica ga je živog pojela.
Teorija klica bila je udaljena još dva desetljeća.
Takve su ideje bile dočekane s prezirom, podsmijehom, progonom.
Semmelweisa je u ludnicu zatvorio
drugi znanstvenik.
Zapravo, umro je tamo.
Kad su ga zamijenili u tim klinikama
i ukinuli to suludo pranje ruku?
Broj mrtvih opet je porastao.
Da, Erin, tvoja je priča luda.
Kad smo već kod toga, ja ću tebi reći nešto ludo.
Hoću reći…
Što je malo ludila među prijateljicama?
Mamin je oporavak…
„Bez presedana“ nije dovoljno dobar izraz.
Pokušavam to zasad shvatiti potiho,
jer da ikome u zdravstvu kažem za ovo,
mislili bi da sam luda.
Mislili bi da sam poludjela.
Napravila sam pretrage. Puno pretraga.
Što znači da sam joj vadila krv da je pošaljem na analizu na kopno,
ali još je nisam poslala jer stalno radim ovo.
Da to opet vidim.
To je bitno kod znanosti.
Bavi se onime što je vidljivo. Što se da ispitati. Ponoviti.
Kažeš da se Riley Flynn zapalio na sunčevoj svjetlosti?
Tako je.
Doslovno se zapalio na suncu?
Tako je, Erin. Suludo.
To je totalno, nemoguće, bolesno ludo.
Jebeno suludo.
Isuse!
Što radiš ovdje?
Ne prođe ni jedan dan, a da ne uključiš protupožarni alarm.
Da, mama.
Luda sam. Spremna za ludnicu, kao svi mi.
Monsinjore, morate biti oprezni.
Zastori su širom otvoreni.
Mrtav je.
Ne znam kako znam.
Možda isto onako kako sam znao da Leeza može hodati.
Na isti način… Čujem glas anđela.
Sunce je svanulo i znao sam.
Mrtav je.
-Žao mi je. -To je bio dar. To je dar.
On ga je protratio.
„Jer plaća je grijeha smrt, a dar Božji jest život vječni
u Kristu Isusu, Gospodinu našemu“. Slobodna volja.
Srce vam se slama zbog njegova izbora… Što li Bog misli o svijetu?
Da.
Žao mi je što je Riley odabrao to što je odabrao.
To vam slama srce, ali to nije ono najgore, je li?
Neke ne zadovoljava upropastiti sve samima sebi.
Moraju to zatrovati i drugima.
Žao mi je što to moram reći i tako razmišljati,
ali svijet je takav i moramo biti pametni u vezi s tim.
„Mudri kao zmije, a bezazleni kao golubovi“, rekao je.
Tko zna s kime je razgovarao cijelu noć.
Tko zna što je još učinio
da drugima otme Božju milost.
Juda je isto bio dio Božjeg plana.
Juda je bio dio toga.
Djela apostolska.
Kad su hrabri rani sljedbenici krenuli u svijet
kao ovce među vukove, „Svi vjernici bijaše jedno srce i jedna duša.
I nijedan od njih nije svojim zvao ništa od onoga što je imao,
nego im sve bijaše zajedničko.“
Bit će drugih poput Rileyja. Uvijek ih ima.
Koji žele zatrovati uši vjernika protiv njihova Boga.
Ali večeras,
imajmo vjere u našu crkvu. Podijelimo sve što imamo.
Vazmeno bdjenje uvijek je bila večer krštenja.
Zar ne?
Postoji krvni poremećaj po nazivu eritropoietska protoporfirija. EPP.
Mnogi takvi mitovi vjerojatno dolaze od EPP-a.
Bolesnici su iznimno osjetljivi na svjetlost,
do toga da im prži kožu i izaziva plikove. I vrlo su anemični.
To je krvni poremećaj?
Ovo nije.
Ali možda pripada istoj skupini.
Kao što obična prehlada
i bubonska kuga pripadaju istoj skupini.
Recimo da su stanovnici otoka nešto progutali.
Virus. Enzim. Novu vrstu stanice.
Nekakav parazit. Tko zna?
Nešto što popravlja oštećene stanice,
strašno je fotosenzitivno i uzrokuje nenormalnu anemiju.
Očajničku glad za željezom. Željezom u krvi.
Isprva je to u krvi prisutno samo u tragovima.
Ali kako se taj omjer povećava, fizičke preinake postaju
sve naglašenije.
Mama, kad sam stavila tvoju krv na sunce, a i tvoju, Erin,
ta je stvar izgorjela, a vaša je normalna krv ostala.
Moja krv?
I tvoja.
Uzela sam uzorak nakon…
Sigurna sam da izvadim krv Leezi Scarborough
nakon što je prohodala, bilo bi isto.
Ali vaša je krv još uvijek u većem dijelu normalna,
tvorena od tipičnih, dosadnih crvenih krvnih zrnaca.
Riley je možda imao više toga u krvotoku
pa kad su mu ultraljubičaste zrake prodrle kroz kožu,
krv se, a većinom ta stvar, zapalila.
Ta stvar?
Ako je konzumiraš…
Što bi se dogodilo da si trudna?
Što onda?
Hipotetski, trudnoća je strana pojava u ljudskom tijelu.
Mnogi se procesi odvijaju da bi spriječili majčino tijelo
da napada fetus u maternici. A i tada, ponekad…
Ali hipotetski, s obzirom na to kako ta stvar agresivno mijenja tijelo,
njezina reakcija na fetus mogla bi biti jednako agresivna.
Možeš to spriječiti?
Ako je većina krvi još tvoja?
Možeš li zaustaviti taj proces?
Ne znam. Nemam pojma.
Kad konzumiramo otrov, alkohol, što god,
ako to prestanemo uzimati do određenog trenutka,
možda naše tijelo to može izbaciti.
Filtrirati to, kao i druge štetne tvari, ako ih nema previše.
To je ono što želim misliti.
Iskreno, mama, nemam pojma.
U redu.
Što ćemo sad?
Riley.
Pokušavam se sjetiti točno što je rekao na kraju.
Ne mogu se sjetiti svega, ne potpuno.
Ali dobro se sjećam jedne stvari.
Rekao je da bježim.
Ima li koga?
Ed Flynn! Dobro ti jutro.
Bok. Smijem li…
Ispričavam se.
Ništa. Samo se spremamo za večeras.
Jesi li dobro, Dolly?
Kako ti možemo pomoći, Ede?
Možemo li prošetati?
Ono što imam za reći je privatno.
-Zapravo… -Već smo bili na izlasku.
Izgleda da danas imamo mnogo posla.
Ostavit ćemo vas.
-Dolly. -Ede.
Wade.
-Ede. -Sturge.
Bog te blagoslovio, Ede.
Vidimo se.
-Ispričavam se, još jednom. -Ništa.
Ne znam kako da kažem ovo pa ću samo reći.
Moj sin. Rekli ste mu da… piše pisma?
-Iskupi se? -Da.
Da. To je dio njegova oporavka, iskupljenje. Radimo na tome.
Pa…
Mislim da mu nije dobro.
To nije iznenađujuće za vas ili mene ili bilo koga, ali…
Napisao je neka pisma.
Meni, svojoj majci.
Prvo sam pročitao svoje i uznemirilo me.
Zatim sam pročitao Annieno i bilo je…
Očito je da mu nije dobro.
Hoću reći, to su…
ludosti. Obmanut je.
Ne znam gdje je. Ne znam gdje da ga tražim.
Ne znam kamo da idem. Ne mogu do šerifa.
Ako je u lošem stanju i moj poziv pošalje policiju
pa se mora vratiti ondje gdje je već bio,
a ja sam ga tamo smjestio…
Provodite vrijeme s njim.
Mislio sam da je najbolje vas pitati.
Mislim…
Mislim da si je možda nešto učinio.
Ta mi pisma djeluju kao oproštaj.
Morao sam vas pitati zato što,
kakve god obmane imao, vi ste glavna tema.
Rekao je neke ludosti o vama.
Jako mi je žao zbog toga, Ede.
Da, odgovor je da.
Riley nije bio dobro. Nije dobro.
U redu.
Daj. Ede, ne želim da se tako osjećaš.
Hoćeš li mi vjerovati?
S njim mi nikad nije išlo.
Kao da smo ponekad govorili različite jezike.
Trudio sam se.
Pa, ne znamo, Ede.
Možda se opija.
Možda je trajektom otišao na kopno.
Samo je loše. Nemoj misliti najgore.
Zapravo, misli najbolje.
To nas Bog uči o roditeljstvu.
Radi što i on.
Voli svog sina kao što Bog voli nas. Misli najbolje.
Želiš li da uzmem pisma
i vidim mogu li pronaći nešto?
Da, htio sam vam ih ionako dati,
jer jedno je naslovljeno na monsinjora Pruitta.
To nisam otvarao.
Nisam htio uznemiravati čovjeka.
Ako se uopće sjeća Rileyja.
Sjeća ga se.
Vi ćete najbolje znati trebamo li mu ga poslati.
Ministrant šalje svom svećeniku. Mislio sam… ne znam.
Ne znam.
PRAH SI I U PRAH ĆEŠ SE VRATITI.
Erin.
Kako…
-Kako si? -Pa, ja…
Nadala sam se da ćete vi, Ed i Warren…
Večeras idem na kopno. Ukrcat ću se na Belle.
Nadala sam se da ćete poći sa mnom.
Pa, dušo… To je…
Kakav čudan zahtjev.
Ne, večeras imamo misu, Vazmeno bdjenje.
Zašto bismo…
Jesi li dobro?
Što god možemo učiniti za tebe, samo reci.
Iskreno, umjesto toga, pitam se
bi li ti meni mogla pomoći.
Ja…
Pa, da budem iskrena…
Zabrinuta sam za Rileyja.
I… možda bi mu ti mogla reći
da se mora vratiti kući…
Ne želim mu se petljati u život.
Ali prošli su već dani.
Možda bi ga večeras mogla dovesti?
Mogli bismo svi na večeru prije mise.
Riley je mrtav.
Jest.
Jako mi je žao.
Ali mrtav je.
Rekao mi je da želi da mu obitelj bude na sigurnom.
-Htio je da odete. -Tiho.
-Žao mi je. -Budi tiho, dušo.
Uvijek smo se trudili. Cijela se obitelj trudila
pomoći ti i uvijek smo ti pomagali.
-Zašto bi rekla tako nešto? -Žao mi je.
Zašto bi rekla tako nešto?
Nisi duhovita.
Što ti je?
-Gđo Flynn… -Gubi se!
-Što? -Znam.
Poslijepodne idem na kopno.
Nosim svoje uzorke
i dat ću ih kolegama da potvrde moja saznanja,
a zatim se vraćam.
Dovodim pomoć.
Tvrdite da netko namjerno širi zarazu
u Sv. Patriku.
Kažem vam da sumnjam na to, čak i ako zvuči…
-Što točno tražite od mene? -Valjda da to istražite.
Što točno?
Da istražim Sv. Patrika?
Da budemo jasni,
na temelju neuspjelog krvnog nalaza vaše majke?
-Znam, mnogo tražim. -Je li?
Je li?
Znate li zašto smo se doselili?
Ne. Mislim da mi niste rekli.
Nisam nikome rekao, kad razmislim.
Kao da nitko nije ni pitao.
Imao sam 21 godinu kad su srušeni Blizanci.
Gledao sam to na televizoru na koledžu i plakao.
Kad sam bio klinac, uopće nisam bio religiozan.
Ali taj sam dan otišao u džamiju na davanje krvi,
a red se protezao ulicama.
Htio sam pomoći.
Htio sam zaštititi ovu državu.
Odselio sam se u New York i krenuo na obuku za policajca.
Neki moji prijatelji nisu bili sretni.
Govorili su da je policija protiv nas, ali ja sam im rekao da griješe
i da ću im pokazati da nas se ne moraju bojati.
Da ću im pokazati kakvi smo.
Tako sam se uspinjao.
Prvo promet pa prijevodi i transkripcija prisluškivanja, a zatim poroci.
Oženio sam se. Rođen je Ali i opet sam unaprijeđen. U detektiva.
Stroga sigurnosna provjera za združenu protuterorističku jedinicu.
Pomagao sam FBI-u u borbi protiv terorista.
Izvodili smo uhićenja. Za sitnice, trava, pogrešno parkiranje
i pritiskali smo ih ako su bili muslimani.
„Odbacit ćemo optužbe, pomoći ćemo vam.
Idite u džamiju i slušajte.“
Mislio sam da ćemo se boriti protiv terorista.
A ne nagovarati nekog studenta narkića u Queensu da špijunira Amerikance.
Pa sam se požalio.
Nježno. Jednom.
Sve se promijenilo.
Nadzirali su me drugi murjaci.
Otvorili su i moj službeni dosje.
Ne samo moj. Nakon Blizanaca,
muslimanski časnici brzo su napredovali. Pogotovo sa znanjem jezika,
lingvistike, kulture.
Bili smo poželjni zbog toga.
Ali brzo im je palo na pamet
da kad nas je toliko u policiji, na visokim položajima,
što ako nam je to bio prvotni plan?
Što ako smo ubačeni?
Što ako smo uljezi?
Što ako smo dvostruki agenti? I uspaničarili su se.
Unutarnja kontrola bila nam je za vratom. Slijedila nas.
Snimali su nas. I civile. Nadgledali su nas u džamijama i kafićima.
Odjednom sam se opet našao u odori.
Noćna smjena, ulična patrola.
Sve više sam shvaćao da sam izgubio njihovo povjerenje.
Prihvatio sam to,
držao glavu visoko.
Dostojanstvo.
Tu riječ koristi moja žena.
„Pokaži im dostojanstvo.“
A zatim se razboljela.
I brzo joj je oduzeto dostojanstvo.
I zatim je umrla.
I nisam mogao…
Ali i ja pobjegli smo što smo dalje mogli. Pronašao sam ovaj posao.
Ovaj otočić.
Tako uspavan, kao da je mrtav.
Nema izbora, nema osoblja. Samo sobica iza trgovine
i gomila ribara bez zabilježenog incidenta nasilja
u gotovo stotinu godina i molio sam za to radno mjesto.
Dostojanstvo.
Aliju je užasno dosadno.
Ali siguran je.
Još uvijek mislim da bih možda mogao mrvicu popraviti svijet.
Možda ovdje činimo razliku.
Ne u velikom gradu, već u ovom malom selu.
Da pridobijemo druge roditelje i proglasimo pobjedu islama.
Stoga ne zastrašujem.
Ne dijelim previše informacija, ne pretjerujem i ne namećem se.
Ne nosim ni pištolj.
A ipak…
Ipak…
Beverly Keane i neki drugi
gledaju me kao da sam jebeni Osama bin Laden.
I želite
da istražim Sv. Patrika?
Ako vam išta znači,
jako bih rado da sam u krivu.
Podsjetite se, ako se ovo nastavi,
da temeljite to na priči Rileyja Flynna iz treće ruke.
Teško da je najpouzdanija osoba na otoku.
Ne nosite pištolj?
Nema potrebe.
Gdje je Belle?
Mogu nabrojati na prste jedne ruke koliko je puta kasnila.
Bar za mog života.
Mogu li vam pomoći?
-Čekamo Belle. -Danas ne dolazi.
Gradonačelnik ju je poslao na popravak.
Neki su dijelovi neispravni.
Belle i Breeze. Otpremili smo ih ovo poslijepodne.
Oba?
Mislio je da ne idu mnogi s otoka poslijepodne.
Većinom idu ujutro.
Vi ste planirali ići poslijepodne?
Zaglavili biste tamo i propustili bdjenje.
Breeze se vraća ujutro?
Mislim da dâ. Teško je reći.
Ali ako se brinete, doktorice, obratite se gradonačelniku.
On će vas sigurno umiriti.
Sigurno.
Ako želim nešto poslati na kopno,
mogu zamoliti nekog ribara da me preveze.
Ako ništa drugo, imamo puno brodova.
Sve ih popravljate, zar ne?
Mislim da dâ.
Kao i ovaj na kojem ste sad?
Da. Samo ga malo uštimavam.
Hej, nemojte zaboraviti!
Vazmeno bdjenje.
ŠERIFOV URED OTOKA CROCKETT IZVJEŠĆE O NESTALOJ OSOBI
-Da. -Sturge.
Da, hej. Šerife. Što želite?
Ništa. Pa, ostali smo bez struje u trgovini.
-Samo me zanima znate li… -Cijeli otok, bojim se.
-Što, redukcija? -Događa se ponekad.
Ponekad se nešto olabavi pod morem
i kabel počne zezati.
Svratit ću do centrale
i pogledati.
-Trebate li društvo? -Ne. Dobro sam.
Dobro, izvještavajte me.
Dobro, hoću.
Ovo je posljednja.
A brodovi?
Sredio sam oko polovicu. Ostale ću prije bdjenja.
Pričekajmo s tornjem.
To bismo mogli posljednje.
Kad ljudi spavaju ili su u crkvi.
Šerif je već sumnjičav. Antena za mobitele mogla bi biti previše.
Ja ću to srediti.
Znači trajekti i svjetla.
Sturge popravlja brodice do kraja dana na uskrsni vikend.
Ako isključe baznu stanicu, onda smo potpuno odsječeni.
Potpuno.
A manji brodovi? Čamci, kanui?
Okruženi smo morem oko 30 milja u svakom smjeru.
To nije opcija. Zbilja nije.
Cijeli će grad večeras biti na misi.
Ja i Sarah nećemo.
Rekla sam joj više nikad, čak i prije nego što smo čuli za ovo.
Hvala što ste me primile danas.
Ali večeras ću otići.
-Zašto? -Zato što ništa ne znam.
Ne znam što će se dogoditi, ako išta.
Znam da je Riley žrtvovao sve.
Sve.
Jer je mislio da mogu pomoći.
Sad nema trajekata, nema struje,
a večeras će tamo biti ljudi koje volim.
Koje je Riley volio.
Da, bit ću ondje.
Bit ću ondje.
Fali mi da se moliš.
Značilo bi mi da mi se pridružiš.
Dobro.
-Spreman za krevet? -Večeras je Vazmeno bdjenje.
To je u ponoć. Puno bi mi značilo da pođeš sa mnom.
Prošli smo ovo, Ali. Ne želim…
Znam, ali govore mi kako je ova misa velika stvar
i kako je važna.
Otac Paul je navodno cijeli dan u žurbi.
Bit će neko veliko iznenađenje.
Govorio je nešto o dijeljenju čuda večeras.
Čuda?
Da, ako bude. Ako bude još jedno čudo,
htio bih da si tamo. Da to vidimo zajedno.
Hoćeš li doći?
-Sretan Uskrs. -Sretan Uskrs, gđice Keane.
Kako želite početi?
Sakupila sam sve svijeće koje sam pronašla,
a koje ne koristimo u crkvi.
Mislila sam da počnemo na početku ulice,
a zatim prijeđemo preko trga oko istočne obale i do crkve.
Da nas ljudi čuju.
Donijela sam isprintane pjesme. Wade, hoćeš li?
Naravno.
-Za tebe. -Hvala.
Dolly.
„Pjevajte Gospodu pjesmu novu.
Pjevaj Gospodu, sva zemljo.“
Hvala. Pridružite nam se.
Sretan Uskrs.
NEMA SIGNALA
Ovo je jedna od najljepših stvari koje sam ikad vidio.
Možda su neki primijetili da večeras nosim zlatnu misnicu.
Nosio sam je i one prve nedjelje,
na prvi dan Novog saveza.
Bev me prozvala zbog toga
i pitala zašto je nosim u vrijeme kroz godinu.
Ono što joj tada nisam mogao reći, a što sad mogu reći vama,
jest da sam je odabrao jer to nije bila obična nedjelja.
Nimalo.
Imao sam razloga za slavlje, za likovanje. Bio je to sveti dan.
A večeras će isto biti drukčije.
Večeras je početak novog razdoblja.
Večeras bismo trebali slaviti uskrsnuće
i hoćemo više nego itko ikad.
Ali prvo,
blagoslovite me, braćo i sestre, jer sam zgriješio.
Prošlo je previše vremena od moje posljednje ispovijedi
i već sam puno zakasnio,
ali ovo je moj grijeh.
Svima sam vam lagao.
Nisam došao zamijeniti monsinjora Pruitta.
On se ne oporavlja u bolnici na kopnu. Savršeno je zdrav.
Blagoslovljen je.
Kao što ste svi vi blagoslovljeni, on je izliječen,
opet je potpun, mlad, kao i vi.
Izliječen je puno prije nego što ste vidjeli ovo lice.
On je zapravo bio prvi i sad stoji pred vama,
traži vas za oprost.
Neki od vas sigurno su pomislili na to,
negdje u podsvijesti koja vam je toliko izvježbana
da ignorira taj glas, jer kako je to moguće?
To bi bilo nemoguće. Ali s Bogom ništa nije nemoguće.
Kao što smo vidjeli.
Bio sam izgubljen i zbunjen, umoran i star,
na putu za Damask, kad gle čuda,
anđeo Gospodnji pojavio se preda mnom i podario mi
iscjeljujuću milost Božju.
I obnovljen sam, kao i svi vi.
Vratio sam vam se i doveo sa sobom tog anđela Gospodnjeg
da nas sve blagoslovi i vidjeli smo čuda.
Naša nova tijela.
Uskrsnuće tijela, novi i vječni život.
Večeras ćemo imati mali test,
baš kao i Isus.
Bojao sam se kad je Novi savez za mene ispunjen.
Bojao sam se kao i naš spasitelj, ali „onaj koji kaže da ostaje u njemu,
trebao bi koračati njegovim koracima.
Oponašajte Krista.“
Slijedio sam ga u dolinu tame,
i kao naš Gospodin, izdržao sam smrt.
Milostivo kratku. Skok vjere, korak po vodi,
bilo je to sve što je tražio od mene. I kao Isus, sumnjat ćete,
osjetit ćete strah, ali vjerujte mi, obećavam vam, braćo i sestre,
ako slijedite mene, ako slijedite nas, ako slijedite Njega,
On će vas opet uzdignuti u svojoj slavi
do vječnog života.
Za vječni život treba platiti cijenu,
kako ju je platio i naš spasitelj.
Svaki će od nas večeras imati priliku
da plati tu cijenu.
Ali prije svega…
Znam da nakon svega što smo prošli,
ovo nije lako za povjerovati pa vas pozivam kao Isus Tomu
da sami posvjedočite.
Sturge.
„I Sveti grad, novi Jeruzalem, vidjeh
silazi s neba od Boga,
opremljen kao zaručnica nakićena za svoga muža.
I začujem jak glas s prijestolja…“
KEMIJSKI SPOJ 1080 - OTROV
„…evo Šatora Božjeg s ljudima!
On će prebivati s njima,
oni će biti narod njegov, a on će biti Bog s njima.
I otrt će im svaku suzu s očiju te smrti više neće biti,
ni tuge, ni jauka, ni boli više neće biti
jer prijašnje umiru.
Tada Onaj što sjedi na prijestolju reče:
‘Evo, sve činim novo!
Ja sam Alfa i Omega, Početak i Svršetak!
Ja ću žednomu dati s izvora
vode života zabadava.’“
Ovo će za sve nas biti zastrašujuće. Sturge, brate moj u Kristu,
bojiš li se?
Ne, oče. Ne bojim se.
Bog s tobom.
S tobom sam.
S tobom sam. S njim sam.
U redu je.
U redu je. Dobro je.
U redu je.
Uskoro će biti gotovo.
U redu je.
U redu je. Imajte vjere!
Imaj vjere, brate moj. Imaj vjere!
-U redu je. -U redu je. Znam.
-Uskoro će proći. -U redu je.
Uskoro.
Vjere!
Samo nekoliko minuta, doista!
Tijelo je mrtvo, ali samo na trenutak!
Kod Uskrsa se radi o uskrsnuću tijela.
Tomu ćemo posvjedočiti.
Šerife, molim vas.
Pogledajte.
„Anđeo im Gospodnji pristupi i silno se prestrašiše.“
Imajte vjere.
Ne bih vas tjerao da vidite ono što ste vidjeli,
ne bih vas tražio da odaberete ono što možete,
a da vam prvo ne pokažem Božjeg glasnika.
Upamtite, braćo i sestre, imajte vjere jer u Bibliji,
svaki put kad spomenu anđela, kad se anđeo pojavi nama ljudima,
bojimo se.
„A njima se ukaza anđeo Gospodnji.
Stajao je s desne strane kadionoga žrtvenika.
Ugledavši ga, Zaharija se prepade i strah ga spopade.
Anđeo im Gospodnji pristupi.
I slava ih Gospodnja obasja i silno se prestrašiše.
No anđeo im reče: ‘Ne bojte se!’
Odvališe dakle kamen
s pećine gdje je mrtvac ležao.
A Isus podiže oči i reče:
‘Oče, hvala ti što si me uslišao.
Hvala ti što si me uslišao.’
Povika iz glasa: ‘Lazare, izlazi!’
I mrtvac iziđe!
Noge mu i ruke bile povezane povojima,
a lice omotano ručnikom. Nato Isus reče:
‘Odriješite ga i pustite neka ide!’“
Braćo i sestre, tako ste blizu spasenja.
Čudo je već u vama.
Anđelova krv već teče vašim venama,
ali nije potpuna.
Završna transformacija neće biti vaša
ako ne dopustite svom zemaljskom tijelu da umre kako bi se ono božansko probudilo.
Trenutak vjere. To je cijena koju Bog traži od nas.
Samo jedan trenutak hrabrosti.
Mali korak iz čamca na vodu.
Mali trenutak nelagode. Mala pasija.
Dajemo dar i iznova smo rođeni.
Otvorite umove! Otvorite srca!
Slušajte taj glas. Taj glas u vašoj podsvijesti.
Taj glas koji je svijet pokušao utišati i naučiti vas da ignorirate!
Glas našeg anđela koji vam govori: „Nemojte se bojati.“
Ne.
-Dođi. -Tata.
Tata! Stani!
Šerife, molim vas da si ne uskraćujete.
Da ne uskraćujete sinu mogućnost spasenja.
U redu.
-Svi natrag! -Hej!
Ali, odmah dođi ovamo.
Ideš sa mnom odmah.
Ako se itko od vas približi mom sinu…
Šerife, spustite to. Nema potrebe za mahanje pištoljem.
Natrag!
Kako se usuđujete?
Kako se usuđujete donijeti pištolj u Božji dom!
Blagoslovljen budi, sine moj, jer si dao primjer hrabrosti.
Ovaj mladić odabire Boga
usprkos pritisku svoga oca.
Da smo svi tako neustrašivi.
Hvala. Što si dao primjer.
Dobro došao, sine moj.
Ne, Ali. Hej, gledaj me.
Ne.
Odabirem Boga.
Ne!
Uz tebe sam. Tu sam s tobom.
-Ne! -Tu sam s tobom. U redu je.
Moramo nešto učiniti.
-Mama, ne. Ne. -U redu je.
-Nemojte to piti. -Nemojte!
Nemojte. Molim vas!
-Ne morate to činiti. -Ne!
Ne.
U redu je.
Mogu ti pomoći, dušo. Slušaj me. Bojiš se. Mogu ti pomoći.
-Tata, čekaj. Ne. -Mogu ti pomoći.
Pogledaj me. Učinit ćemo to zajedno. Dobro?
U redu je.
Vjera.
-Leeza! -Leeza!
Vjera!
Kad ih je podigao, nosio na orlovskim krilima
i k sebi ih doveo!
Mama!
Zatvori vrata.
Zatvori vrata!
Hvala Bogu.
Zaključaj ih!
Dobro je.
Bit će dobro. Zacijelit će.
To je dio Božjeg čuda!
Njegovog čuda koje bi neki od vas htjeli uništiti!
Neće dugo trajati.
Odmorite se i zacijelite.
Držite ga.
Što ćemo? Hoće li doista biti dobro?
Naravno da hoće.
Što vam je?
Takvom daru pljujete u lice!
Maknite šerifa. Vodite ga straga.
Trebat ćemo… Uskoro ćemo trebati hranu.
Sturge.
Sturge!
Neka vrata budu zaključana.
Planirao je to. Rekao je: „Neka vrata budu zatvorena,
a kad se probude, pomozite im!“
Braćo i sestre, radujte se!
-Prvi se apostol budi. -Ali!
-I žeđat će za pričesti. -Ali. Hej.
Gospodin će nam svima podariti svoj blagoslov!
-Mama? -Leeza.
Mama!
Dobro sam, dušo.
Dobro sam. I osjećam se…
-Mama? -O, dušo.
To je nevjerojatno.
Svijeće pjevaju.
Hvala Bogu.
Mama?
-Leeza. -Mama!
Dobro je.
-U redu je. -Ne.
Nemoj sumnjati.
Wade!
Hajde! Idemo.
Ne!
-Idemo! Hajde, ovamo! -Mama!
-Idite! -Ede!
Uskoro će biti gotovo.
I svi će se probuditi, vječni.
Sakrila si se?
Što ćeš učiniti, Erin Greene?
Oružje?
To više nije bitno.
Ne u novom svijetu. U svijetu bez smrti.
Možeš me sad upucati. To bi značilo da za pet minuta…
Imamo pet minuta.
Ja ne…
Ne znam što se dogodilo.
U redu je.
Ja ne…
Otvori vrata.
Monsinjor je rekao da ne otvaramo prije nego što se probude.
Da ih vodimo, usmjerimo, da se ovo…
Da se ovo ne dogodi.
Volim ga. Doista. Ali gledaj,
to se svejedno dogodilo kako je i trebalo.
Znaš kako kažu: „Čovjek snuje, Bog određuje.“
Oni koji su dolazili u crkvu i uzimali pričest,
večeras se ničega ne moraju bojati.
A ostali…
Neka ih Bog sredi.
Vjere, monsinjore.
Vjere i hrabrosti. Kao što ste rekli.
Otvori vrata.
Vrata ostaju otvorena, baš kao što su dveri uvijek otvorene.
Kako se inače širi evanđelje?
Prijevod titlova: Davor Levak