‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫לפני 50 שנים בלבד‬
‫הגענו‬‫ סוף סוף‬‫ לירח.‬
‫לראשונה‬‫,‬‫ הבטנו ממרחק בכוכב הלכת שלנו.‬
‫מאז, אוכלוסיית כדור הארץ‬ ‫גדלה יותר מפי שניים.‬
‫בסדרה הזאת נחגוג את פלאי הטבע הנותרים‬
‫ונגלה מה עלינו לשמר‬
‫על מנת להבטיח את שגשוגם‬ ‫של בני האדם ושל הטבע כאחד.‬
‫כשבני האדם הקימו לראשונה יישובי קבע,‬
‫לפני כ-10,000 שנים,‬
‫העולם סביבם,‬
‫ביבשה ובים,‬
‫שקק חיים.‬
‫במשך דורות רבים‬‫,‬‫ הזין גן עדן יציב זה‬ ‫את הצי‬‫ב‬‫יליזציות המתפתחות‬‫ שלנו‬‫.‬
‫אבל כעת, במרוצת דור אחד בלבד,‬
‫כל זה השתנה.‬
‫ב-50 השנים האחרונות‬‫,‬
‫קטנה אוכלוסיית חיות הבר‬ ‫ב-60 אחוזים בממוצע.‬
‫לראשונה בתולדות האנושות‬‫,‬
‫האיזון הטבעי כבר אינו מובן מאליו.‬
‫אבל העולם הטבעי ניחן בחוסן רב.‬
‫נותרו בו אוצרות רבים.‬
‫ובעזרתנו, יוכל כוכב הלכת להתאושש.‬
‫כעת, יותר מתמיד,‬ ‫חשוב שנבין מהי דרך פעולתו של העולם הטבעי,‬
‫וכיצד לעזור לו.‬
‫- כוכב לכת אחד -‬
‫חיות בר עדיין משגשגות במספרים מדהימים‬
‫בכמה מקומות יקרי המציאות.‬
‫לאורך חופה של פרו בדרום אמריקה‬‫,‬
‫מתגודדים עופות ימיים‬ ‫במושבות המונות מיליוני פרטים.‬
‫הם באים לכאן כדי להתרבות.‬
‫מדי בוקר עוזבות הציפורים את המושבות‬
‫ויוצאות לדוג באחד‬ ‫מן הימים העשירים ביותר בכדור הארץ.‬
‫זוהי נדידה יומית מופלאה‬
‫של חמישה מיליון ציפורים.‬
‫להקות ענק של קורמורנים וסולות‬ ‫מחפשות כולן דבר אחד:‬
‫דגי אנשובי.‬
‫הסולות מפציצות את להקות הדגים.‬
‫עוד ועוד ציפורים מצטרפות לחגיגת האכילה.‬
‫אספת הציפורים האדירה הזאת נמצאת כאן‬
‫משום שזרם חזק באוקיינוס, זרם הומבולדט,‬
‫מגיע מ‬‫האזור האנטארקטי,‬
‫ומביא עמו של‬‫ל רכיבי תזונה עשירים‬ ‫ממעמקי האוקיינוס.‬
‫תשעים אחוזים מצורות החיים באוקיינוסים‬
‫מצויות במים הרדודים ‬‫בקרבת‬‫ החוף.‬
‫הרחק מן היבשה,‬
‫הים, ברובו, הוא מדבר כחול.‬
‫אבל אפילו באזורים מרוחקים כאלה‬ ‫ניתן למצוא חיים עשירים‬
‫הודות לקשר בלתי צפוי עם היבשה.‬
‫ישנם מדבריות,‬
‫לעיתים‬‫ ‬‫במרחק ‬‫מאות ‬‫קילומטרים מן האוקיינוס,‬
‫המספקים חומרי גלם לחיים.‬
‫מדי שנה רוחות נושאות לשמיים‬ ‫שני מיליארד טונות של אבק.‬
‫לפחות רבע מכמות האבק‬ ‫נוחת בסופו של דבר בים,‬
‫ומספק ‬‫רכיבים תזונתיים‬‫ ‬ ‫לאורגניזמים המיקרוסקופיים‬
‫אשר מהווים יסוד ל‬‫חיים באוקיינוס.‬
‫דולפינים מסיירים באוקיינוס הפתוח‬
‫ומחפשים את מקורות המזון העשירים‬ ‫שנוצרו הודות למדבריות המרוחקים.‬
‫להקת דגי מקרל מצאה כמות אדירה של קריל‬‫,‬
‫סרטנ‬‫א‬‫ים זעירים‬
‫ה‬‫ניזונים מן הצמחים המיקרוסקופיים‬ ‫הצפים באוקיינוס.‬
‫אבל המקרלים‬‫ עצמם‬‫ הם מזון לדולפינים.‬
‫הם מניסים את המקרלים לעבר פני המים‬
‫ואל טווח מקורן של הציפורים.‬
‫יסעורים.‬
‫הכנפיים, שלרוב משמשות את הציפורים‬ ‫לתעופה באוויר,‬
‫כעת משגרות אותן לעומק שישה מטרים‬ ‫מתחת לפני הים.‬
‫בשעה שהציפורים מסתערות‬ ‫על חלקה העליון של להקת הדגים,‬
‫הדולפינים תוקפים את ‬‫חלקה‬‫ התחתון.‬
‫לאחר כ‬‫עשרים‬‫ דקות של זלילה,‬
‫הטורפים מן הים ומן האוויר‬
‫השביעו את רעבונם.‬
‫יציבות החיים בכוכב הלכת שלנו‬
‫מבוססת על הקשרים הללו בין בתי גידול שונים.‬
‫מים שהתאדו מפני הים‬
‫מתעבים ויוצרים עננים גדולים,‬
‫ובסופו של דבר‬‫,‬‫ העננים הללו ‬ ‫פולטים את המים המתוקים בצורת טיפות גשם.‬
‫אבל הגשמים הללו, החיוניים לקיום חיים,‬ ‫אינם מפוזרים בצורה שווה על פני היבשה.‬
‫מדבר המלח העצום הזה באפריקה‬
‫הוא כל שנותר מאגם עתיק.‬
‫אין בו טיפה אחת של מים, והוא חם ככבשן.‬
‫מקומות ספורים על פני כדור הארץ‬ ‫עוינים יותר לקיום חיים.‬
‫שבילים מעטים חוצים אותו, ‬‫אשר‬‫ נכבשו‬ ‫בידי חיות שחיפשו לשווא אחר מים.‬
‫אבל מ‬‫די פעם,‬‫ הנוף הזה משתנה כליל.‬
‫מבול אדיר מציף את מדבר המלח.‬
‫מופעלות‬‫ ‬‫על ידי ‬‫אות ‬‫בלתי ידוע‬‫,‬
‫להקות של פלמינגו זוטר‬ ‫מגיעות ממרחק אלפי קילומטרים.‬
‫האצות שהפלמינגו ניזונים מהן‬
‫השתמרו כנבגים באבק.‬
‫אך מעל הכול,‬
‫הציפורים באות לכאן כדי להתרבות.‬
‫תנאים מושלמים מתקיימים לעיתים‬ ‫רק פעם בעשור.‬
‫הציפורים מקננות באי הרחק מן החוף.‬
‫הן בונות תלוליות בוץ כדי להגביה את הביצים‬
‫ולספק להן מצע קריר מעט יותר מפני הקרקע.‬
‫המים המקיפים את האי מלוחים כל כך,‬
‫עד שטורפים אינם נכנסים אליהם,‬
‫לכן הקינים מוגנים מפני סכנה.‬
‫כעבור 30 י‬‫ום‬‫, אלפי אפרוחים מתחילים לבקוע.‬
‫אבל אין מחסה מפני השמש היוקדת.‬
‫המים שהקיפו בעבר את האי והגנו עליהם‬‫,‬
‫התייבשו ללא זכר.‬
‫האפרוח האחרון שבוקע יוצא לעולם‬ ‫שבו ההישרדות קשה עד ייאוש.‬
‫בדרך זו או אחרת,‬ ‫האפרוחים מוכרחים למצוא מי שתייה מתוקים.‬
‫טרם למדו לעוף,‬ ‫לכן עליהם ללכת בליווי כמה מן המבוגרים.‬
‫לעיתים עליהם לנדוד למרחק 50 ק"מ.‬
‫חלקם אינם עומדים בקצב.‬
‫המלח התקשה סביב רגליהם.‬
‫רוב האפרוחים, חרף כל הקשיים,‬
‫ולאחר שצעדו במשך ימים,‬
‫מגיעים בסופו של דבר למים מתוקים.‬
‫זהו סופו של מסע ארוך,‬
‫אבל לפלמינגו הללו צפויות עוד תלאות רבות‬
‫בגלל ‬‫חריגות‬‫ הגשמים.‬
‫כאשר יורד גשם בקביעות ובזמנים סדירים,‬
‫החיים משגשגים ביתר קלות,‬
‫במספרים גדולים יותר ובמגוון ר‬‫ח‬‫ב יותר.‬
‫בערבות הסרנגטי במזרח אפריקה‬ ‫חיים למעלה ממיליון גנו.‬
‫העדרים עוקבים אחר הגשמים העונתיים‬
‫ומלחכים את העשב הטרי שצומח לאחר הגשם.‬
‫מדי שנה, במשך תקופה בת שלושה שבועות,‬
‫הנקבות ממליטות למעלה מרבע מיליון עגלים.‬
‫לגנו הצעיר הזה מלאו כמה ימים בלבד.‬
‫המשחק מחזק את רגליו‬ ‫לקראת המסע הארוך העומד בפניו.‬
‫העגל חייב להישאר קרוב לאמו.‬
‫ללא חלב האם, הוא יגווע מרעב.‬
‫והעדרים תמיד נודדים,‬
‫הולכים בעקבות הגשמים לאורך הערבות‬
‫כדי למצוא כרי מרעה חדשים.‬
‫בסופו של דבר, הם מגיעים לאזור מיוער.‬
‫כלבי ציד.‬
‫עגלי גנו הם טרף חביב עליהם.‬
‫והכלבים רעבים.‬
‫העגל מוכרח להישאר לצד אמו.‬ ‫בתוך העדר יהיה מוגן.‬
‫לכלבים יש סיבולת מדהימה,‬
‫אבל העדר מגונן על העגל.‬
‫עליהם לבודד את העגל.‬
‫האם חוסמת את הכלבים ומסוככת על העגל.‬
‫הוא פורץ בריצה לעבר מקום מבטחים.‬
‫וברגע האחרון מצליח לחזור לחיק העדר.‬
‫עתיד הנדידה הזאת תלוי בסדירות הגשמים,‬
‫אבל גם בקיומן המתמשך‬ ‫של ערבות ה‬‫עשב‬‫ העצומות‬
‫שאותן חוצים העדרים במסעותיהם הארוכים.‬
‫במקומות שבהם יורד גשם בשפע במשך כל השנה,‬ ‫צומחים יערות,‬
‫ובאזור הטרופי החמים‬
‫קיים ביערות עושר של צורות חיים‬ ‫שאין שני לו.‬
‫מחצית מכל מיני חיות היבשה‬
‫חיים בעולמות היציבים הללו.‬
‫מגוון המינים עוצר נשימה.‬
‫טרם תיעדנו את כל המינים‬ ‫החיים ביערות הטרופיים.‬
‫הקשרים הקיימים בין כולם מרובים ומורכבים.‬
‫לעיתים קרובות, צמחים זקוקים לבעלי חיים‬ ‫שיאביקו את פרחיהם‬‫.‬
‫והקשרים האינטימיים הללו‬
‫חשובים לא פחות‬ ‫מן הקשרים הגלובליים הגדולים.‬
‫אלה מלכודות.‬
‫פרחים בצורת דלי‬
‫שהצמיח סחלב.‬
‫כל אחד מן הדליים האדומים‬ ‫מלא בנוזל שמנוני שנוטף מלמעלה.‬
‫הזכרים של דבורי הסחלבים‬ ‫זקוקים לבושם ריחני שירשים את הנקבות,‬
‫והסחלבים מספקים להם זאת.‬
‫אבל הדלי חלקלק,‬
‫והדבורה נפלה לתוך נוזל דביק.‬
‫הדרך היחידה החוצה‬
‫היא מנהרה צרה.‬
‫כשהדבורה יוצאת,‬ ‫דפנות המנהרה לופתות אותה בחוזקה,‬
‫וכך יש לצמח די זמן‬
‫להדביק שקי ‬‫ה‬‫אבקה לגב הדבורה.‬
‫בשיטה זו‬‫,‬‫ מועברת האבקה של הסחלב לצמח אחר,‬
‫וזכר הדבורה זוכה בבושם,‬
‫שבעזרתו, לאחר שכוחו ישוב אליו,‬
‫יוכל לחזר אחר נקבה.‬
‫ביער‬‫ות‬‫ גשם אין עונות מובחנות.‬
‫היער מייצר מזון בצורה זו או אחרת‬ ‫במשך כל השנה.‬
‫עושר המזון מאפשר‬ ‫לנקבות של כמה מיני ציפורים‬
‫לגדל את צאצאיהן בכוחות עצמן,‬
‫וכך יכולים הזכרים‬ ‫להקדיש את מלוא זמנם לחיזור אחר נקבות,‬
‫כפי שנוהגים המנקינים.‬
‫קיימים למעלה מ-50 מינים של מנקינים,‬
‫ולכל אחד מהם סדרה ייחודית‬ ‫של צעדי ריקוד מורכבים.‬
‫המנקין זהוב-החזה‬
‫מתחיל בפינוי רחבת הריקודים.‬
‫נקבה מגיעה, והוא פוצח בריקוד‬
‫ומזנק מענף אחד למשנהו.‬
‫היא בוחנת בעניין כל פרט ופרט.‬
‫לבסוף, הוא מבצע את הצעד הייחודי שלו.‬
‫סלטה לאחור...‬
‫עם סיבוב.‬
‫מושלם.‬
‫המנקין אדום-הציצה רוקד ריקוד שונה מאוד.‬
‫סוג של הליכת ירח...‬
‫עם נ‬‫קישות ‬‫כנפיים.‬
‫אבל נראה שזה לא מצליח.‬
‫היא ראתה מספיק.‬
‫הריקוד המורכב ביותר‬ ‫הוא הריקוד של המנקין הכחול.‬
‫לכוכב המופע מצטרפים שלושה רקדני ליווי.‬
‫הם מתאמנים יחד כמעט כל יום.‬
‫בזמן החזרות,‬
‫זכר צעיר עם ניצוי ‬‫אפרוחי‬‫ ‬ ‫ממלא את מקומה של הנקבה.‬
‫הריקוד חייב להתבצע בתיאום מושלם.‬
‫כשה‬‫זכר המוביל מרוצה מהתוצאה,‬
‫הם מוכנים להציג את הריקוד בפני נקבה.‬
‫הזכרים מתחלפים במקומות,‬ ‫וכל אחד מהם רוקד בחזית בתורו.‬
‫הזכר המוביל מבצע את הצעד האחרון.‬
‫האם עשו מספיק?‬
‫מה תהיה החלטתה?‬
‫היא...‬
‫מסכימה!‬
‫מאמץ קבוצתי מצוין.‬
‫יערות טרופיים‬ ‫מכסים רק שבעה אחוזים משטח היבשה.‬
‫הרחק מהאזור הטרופי, כאשר מזג האוויר‬ ‫קריר יותר ומשתנה בהתאם לעונה,‬
‫הם שונים מאוד.‬
‫היער הגדול מכולם הוא היער הבוריאלי,‬
‫המשתרע על פני צפון אמריקה ואירואסיה.‬
‫הוא אינו צומח בעונת החורף הקפואה.‬
‫היערות הם מקום מפלט חיוני‬
‫למינים הספורים המסוגלים לשרוד כאן.‬
‫בהתקרב החורף,‬
‫איילי הצפון מהטונדרה הפתוחה שבצפון‬
‫מדרימים ליער בחיפוש אחר מזון ומחסה.‬
‫הטמפרטורות כאן מגיעות לעיתים‬ ‫למינוס 40 מעלות צלזיוס.‬
‫היער מספק להם הגנה חלקית‬ ‫מפני מזג האוויר הקיצוני.‬
‫אבל כעת איילי הצפון כבר אינם לבדם.‬
‫זאבים.‬
‫הם חיים ביער במשך כל השנה.‬
‫ובעונת החורף הם מתמחים בציד איילי צפון.‬
‫עליהם למצוא את העקבות הטריים ביותר.‬
‫הם מתקדמים במהירות, מתחמקים מהשלג העמוק‬
‫ונצמדים לשבילים שאיילי הצפון‬ ‫כבשו בפרסותיהם.‬
‫הזאב הזה איתר ריח טרי.‬
‫איילי הצפון ודאי קרובים.‬
‫העדר עוצר לנוח על אגם קפוא.‬
‫בשטח הפתוח‬‫,‬‫ יוכלו להבחין בסכנה מתקרבת.‬
‫ואכן, הזאבים מדביקים אותם.‬
‫הם מתחילים לבחון את איילי הצפון‬
‫ולחפש נקודות תורפה.‬
‫באגם הפתוח‬‫,‬
‫איילי הצפון מהירים יותר מן הזאבים,‬
‫לכן הזאבים מניסים אותם בחזרה ליער.‬
‫כאן, בשלג העמוק,‬ ‫ההתקדמות קשה יותר ואיטית יותר,‬
‫והודות למסתור שהעצים מספקים להם,‬ ‫הזאבים יכולים להתקרב לאיילים.‬
‫הציד ‬‫החל‬‫.‬
‫להקת הזאבים צריכה להחליט באיזה אייל תתמקד‬
‫ו‬‫לבחור מסלול‬‫.‬
‫איילי הצפון נפוצים לכל עבר,‬
‫והזאב המוביל פונה לכיוון הלא נכון.‬
‫זו טעות חמורה, והזאבים מוותרים על המרדף.‬
‫בבוא האביב, איילי הצפון יצאו צפונה בשנית‬‫,‬
‫ויותירו מאחוריהם את הזאבים ואת היער.‬
‫הם ינדדו לאורך 600 ק"מ‬ ‫ויחצו הרים כדי להגיע לטונדרה,‬
‫שם יצמחו שוב עשבי האביב,‬
‫והנקבות יוכלו ללדת.‬
‫אבל הנדידות הללו‬ ‫הן צל חיוור של הנדידות בשנים עברו.‬
‫העדר הידלדל בכמעט 70 אחוזים‬
‫ב‬‫עשרים‬‫ השנים האחרונות.‬
‫עולמם וכל כוכב הלכת שלנו, משתנ‬‫ים‬‫ במהירות.‬
‫בקטבים הרחוקים‬
‫שוכנות הערבות הקפואות‬ ‫של אנטרארקטיקה והאזור הארקטי.‬
‫אף על פי שהן נדמות מרוחקות‬ ‫בעיני רבים מאיתנו,‬
‫יציבותן של ערבות הקרח הללו‬ ‫חיונית לקיום החיים בכדור הארץ.‬
‫אבל בתוך 70 שנים בלבד,‬ ‫השתנה המצב בקצב מבהיל.‬
‫אזורי הקוטב מתחממים מהר יותר‬ ‫מכל אזור אחר בכדור הלכת.‬
‫האזור הארקטי בצפון הוא אוקיינוס קפוא,‬
‫והקרח הימי, שבו תלויות כל צורות החיים כאן,‬
‫הולך ונעלם.‬
‫דובי קוטב‬
‫מתמחים בציד כלבי ים באוקיינוס הקפוא.‬
‫אבל הקרקע נשמטת מתחת לרגליהם,‬ ‫במלוא מובן המילה.‬
‫הקרח הימי נשבר מדי שנה,‬
‫אבל כעת הוא נשבר מוקדם יותר,‬
‫ועונת הציד הקצרה ממילא של הדובים‬ ‫מתקצרת עוד יותר.‬
‫לעובדה זו יש כבר כעת השפעה משמעותית.‬
‫גורי הדובים אינם מגיעים למשקל מלא,‬
‫מה שמפחית את סיכויי ה‬‫הישרדות שלהם.‬
‫עוד בתקופת חייהם של הגורים הללו,‬
‫ייתכן שבעונת הקיץ‬ ‫כמעט ולא יהיה קרח ימי באזור הארקטי.‬
‫ולא רק הקרח הימי נעלם.‬
‫גם הקרח על היבשה משתנה במהירות.‬
‫זוהי גרינלנד,‬
‫ערבת קרח ענקית‬ ‫שגודלה כחמישית מגודל ארצות הברית.‬
‫הקרחונים הללו, כמו גם הקרח הימי,‬
‫מגינים על כוכב הלכת שלנו‬ ‫משום שהם מחזירים את קרינת השמש מפני השטח‬
‫וכך מונעים מכדור הארץ להתחמם יתר על המידה.‬
‫אבל האזור הארקטי מתחמם בקצב מהיר.‬
‫קצהו של קרחון סטור נראה נייח ודומם,‬
‫אך קרחונים יכולים לזוז עד 45 מטרים ביום.‬
‫בנק‬‫ו‬‫דת המפגש של הקרחון והים,‬ ‫הוא מתנשא לגובה 100 מטרים מעל המים,‬
‫ומגיע לעומק של 400 מטרים נוספים‬
‫מתחת לפני השטח.‬
‫ב-20 השנים האחרונות‬‫,‬‫ גרילנד מאבדת קרח,‬
‫והקצב של אובדן הקרח הולך ומאיץ.‬
‫גושי הקרח העצומים הללו‬ ‫שנופלים מפסגת הקרחון‬
‫הם רק ההתחלה‬
‫של אירוע גדול בהרבה.‬
‫גוש קרח בחזית הקרחון,‬ ‫שאורכו למעלה מקילומטר,‬
‫מתחיל להינתק מהקרחון.‬
‫הקרח החבוי 400 מטרים מתחת לפני השטח‬ ‫פורץ כלפי מעלה.‬
‫הינתקות של קרחון בגודל גורד שחקים‬
‫יוצרת גל עצום ממדים.‬
‫בתוך 20 דקות, 75 מיליון טונות קרח‬ ‫ניתקות מן הקרחון.‬
‫קרחונים שחררו קרח לתוך האוקיינוס‬ ‫מאז ומתמיד,‬
‫אך כעת זה קורה בקצב מהיר כמעט פי שניים‬
‫מאשר לפני עשר שנים.‬
‫בכל רחבי העולם, קרח מזרים‬ ‫כמויות אדירות של מים מתוקים לתוך הים,‬
‫מעלה את מפלס פני הים,‬
‫משנה את ריכוז המלח במים‬ ‫ומשבש את זרמי האוקיינוס.‬
‫ללא זרם הומבולדט,‬ ‫יהפוך חוף פרו לשממה דוממת.‬
‫חגיגת העופות הימיים תחלוף מן העולם.‬
‫בכל רחבי כ‬‫וכב‬‫ הלכת שלנו,‬ ‫קשרים חיוניים נקטעים.‬
‫היציבות ההכרחית לקיומנו ולקיום‬ ‫כל שאר צורות החיים הולכת ומתערערת.‬
‫מה שנעשה ב‬‫עשרים‬‫ השנים הבאות‬
‫יקבע את עתידם של כל החיים בכדור הארץ.‬
‫בפרקים הבאים בסדרה‬‫,‬‫ נחקור‬‫ ‬‫את בתי הגידול ‬ ‫החשובים ביותר בכוכב הלכת‬‫,‬
‫ונחגוג את החיים שעדיין מתקיימים בהם.‬
‫נגלה מה עלינו לשמר‬
‫אם ברצוננו ליצור עתיד‬ ‫שבו ישגשגו בני האדם והטבע כאחד.‬
‫אנא בקרו ב-ourplanet.com‬ ‫כדי לגלות איך יוכל כדור הארץ לשגשג שוב.‬
‫תרגום כתוביות: טל כהן‬