ORIGINALNA NETFLIX DOKUMENTARNA SERIJA
Prije samo 50 godina
napokon smo otputovali na Mjesec.
Prvi smo put pogledali svoj planet.
Otad se broj stanovnika na Zemlji i više nego udvostručio.
U ovoj ćemo seriji slaviti preostala prirodna čuda
i doznati što moramo sačuvati
kako bi ljudi i priroda napredovali.
Polarna područja našeg planeta većini djeluju nedohvatljivo.
Ali ona nisu izvan našeg utjecaja.
Mi nenamjerno mijenjamo te zaleđene svjetove.
A te promjene neće utjecati samo na polove.
Utjecat će na cijeli planet.
ZALEĐENI SVJETOVI
Antarktika.
Južni kraj našeg planeta i najhladnije mjesto na Zemlji.
Zaleđena je već 30 milijuna godina.
U središtu je ledeni pokrov debeo više od četiri kilometra.
Ispod su zakopani čitavi planinski lanci.
Ovdje je tako hladno da se svake zime
zaledi 19 milijuna četvornih kilometara oceana,
čime se ledena površina i više nego udvostruči.
Ali kad se u proljeće morski led otopi,
život se ponovno vrati na obale tog kontinenta.
Poluotok koji se prostire sjeverno prema Južnoj Americi
prvo je područje na kojem zima popušta svoj stisak.
Morski se led lomi.
I život se vraća.
Ovdje ima više vrsta živih bića
nego igdje drugdje na Antarktici.
Žutonogi pingvini većinu života provedu u moru.
Ali sad, u proljeće, dolaze na kopno radi razmnožavanja.
U vodi su najbrži među svim pingvinima.
Ali na kopnu im život teče nešto sporije.
Moraju se popeti padinom od mjesta za gniježđenje.
Ali pingvini nikad ne odustaju.
Putevi koje slijede, utabani tisućama sitnih koraka,
vode do najrjeđe robe na Antarktici.
Gole stijene.
Manje od jedan posto Antarktike nije okovano ledom.
A ova stjenovita područja
jedina su mjesta gdje žutonogi pingvini mogu izleći jaja.
Ovo je bila 30-minutna muka.
No nalazi se gotovo na vrhu, gdje ga čeka partnerica.
Daje joj kamen,
dar za popravak gnijezda i pridobivanje njezine naklonosti.
Vratio se točno na vrijeme.
Treba nahraniti još jedna usta.
Žutonogi pingvini bili su rijetki na ovom dijelu Antarktike,
ali s porastom temperature raste i njihov broj.
Morski led djeluje ravno i beživotno.
No ispod njega nalazi se drugi svijet.
Dok se led topi, prolazi svjetlost
i alge koje su u ledu bile zarobljene cijelu zimu, sad mogu cvjetati.
Ovaj preokrenuti svijet
polarni je ekvivalent velikim travnjacima.
Led je tlo na kojem rastu biljke.
A uskoro stižu i krda životinja.
Antarktički planktoni.
Bilijuni se okupljaju u vodama oko Antarktike.
Zaštićeni ledom, pasu alge dok ih sunce obasjava.
Ali dobra vremena ne traju dugo.
Kad se sav led otopi, planktoni će izgubiti zaštitu.
Pojavljuju se grabežljivci.
Pingvini su izgubili sposobnost letenja,
ali još formiraju jata, kao i mnoge ptice.
Što duže rone,
to im duže treba da dođu do daha.
Njihovo našušureno perje hvata zrak i tijela im postaju aerodinamičnija.
Još jedan udah...
I cijela skupina zajedno zaranja.
Žutonogi pingvini slijede planktone do dubine od više od 200 metara.
Ono što cijelo jato uhvati u jednom zaronu,
div ulovi jednim zalogajem.
Grbavi kitovi iz tropskih područja
dovde su proputovali više od 8000 kilometara.
Ovaj je odlučio jesti sâm.
Ova tehnika, kombinacija skokova,
funkcionira samo kad su planktoni blizu površine.
Stiže još grbavih kitova i počinju raditi u ekipama.
Kad skaču zajedno,
ono što je višak iz jednih usta, uhvate druga i ništa nije izgubljeno.
Neki grbavi kitovi rade na još usklađeniji način.
Tako love kad se planktoni spuste u dubinu.
Kad zauzmu položaje, ispuhnu zrak iz nosnih otvora.
Radeći zajedno,
oko plijena stvaraju zastor od mjehurića.
Dok se vrtložna mreža steže, planktoni se približavaju.
Kitovi potom pojure prema površini i pokupe ih.
Gotovo svi grbavi kitovi na južnoj polutci
dolaze na Antarktiku radi planktona.
Otkad je komercijalni kitolov zabranjen, njihov se broj iznimno povećao.
Ali sad je u opasnosti njihova hrana.
U zadnjih 50 godina,
zbog povećanja temperature i nestanka morskog leda,
količina planktona u ovom dijelu Južnog oceana
smanjila se za više od 50 posto.
Drugi morski lovci dolaze ovamo u potrazi za većim plijenom.
Vrhunski grabežljivci Antarktike.
Orke, kitovi ubojice.
Više od polovice svih orka patrolira ovim polarnim morima.
Ovo se jato specijaliziralo za lov na pingvine.
Počinju se šuljati.
Tijekom lova su tihi i plijen ih neće čuti dok prilaze.
Pingvin može nadmudriti jednog kita ubojicu.
Ali rijetko uspije pobjeći cijelom jatu.
Ovaj lov možda djeluje okrutno,
ali važne životne vještine prenose se naraštajima.
Od kitova ubojica do planktona,
sav život ovisi o morskom ledu Antarktike.
Mora oko Antarktike najsurovija su na planetu.
Ove uzburkane vode izvlače hranjive tvari iz dubine
i stvaraju bogato ribolovno područje za nomade poput albatrosa lutalice.
Ispod valova struje se udaljavaju od Antarktike,
raznose hranjive tvari širom planeta, dohranjuju oceane
i pomažu u regulaciji globalne temperature.
Otok Južna Georgia.
Dovoljno je sjeverno
da čak i zimi bude izvan dohvata morskog leda.
Mnoge životinje ovdje žive cijelu godinu.
Ovaj mladunac albatrosa lutalice sjedi u gnijezdu cijelu zimu.
Potpuno je ovisan o roditeljima koji mu donose hranu.
Čekanje može trajati od nekoliko dana pa sve do dva tjedna.
Ali barem nije jedini koji čeka.
Mladunci albatrosa moraju rasti cijelu godinu
prije negoli budu spremni za prvi let.
A onda će provesti nekoliko godina na moru prije povratka na kopno.
Za slijetanje s rasponom krila od tri metra potrebno je mnogo vježbe.
Albatrosi nemaju obrnuti potisak.
Ovoj ženki ovo je prvi mladunac.
Odgaja ga šest mjeseci, a morat će još toliko.
Njezin je mladunac manji nego što bi trebao biti,
a to je znak da se njezin partner nije vraćao s hranom.
Možda je među mnogima koji su uginuli jer su se zapetljali u parangale.
Južna Georgia idealno je mjesto za podizanje mladih albatrosa.
Ali sad se ovamo vraća manje odraslih jedinki.
Zadnjih se godina broj jedinki smanjio za 40 posto.
Čekajući u gnijezdu, mladunac je siguran.
Ovdje nema kopnenih grabežljivaca.
Ali to se ne može reći za more oko Južne Georgije.
U tim vodama bez leda buja divovski kelp.
To je savršeno mjesto za zasjedu.
Morski leopardi ovdje prezimljuju, bježeći od zaleđenog antarktičkog oceana.
Već su se trebali vratiti na jug.
Ali ove su godine ostali duže.
Odlazak su odgodili iz dobrog razloga.
Ovdje su kraljevski pingvini.
Svaki predstavlja pozamašan obrok.
Ako ga uspijete uhvatiti.
Vraćaju se nahraniti mladunce
i kraljevski pingvini moraju projuriti kroz špalir.
Pingvini rijetko plivaju kao pliskavice.
Ovako troše više energije, ali su brži nego ispod vode.
Teško je odabrati pomičnu metu u ovoj uspaničenoj gomili.
Ali ako tko zaostane, izgledi se mijenjaju.
Oštri zubi protiv probadajućeg kljuna.
To je pat-pozicija.
Nakon jurnjave obojica su iscrpljena.
Lovac odlučuje da obrok nije vrijedan borbe.
Za pingvina je to bilo zastrašujuće,
ali to je samo prva prepreka pri povratku da nahrani mladunca.
To neće biti lako.
Srećom, pingvini im nisu na jelovniku.
No ipak je bolje pustiti uspavane divove na miru.
Ženke morskih slonova ne vole kad ih se budi iz sna.
Ali treba se paziti i mužjaka teških četiri tone.
Oni se bore za pristup ženkama.
Pod svaku cijenu mora se izbjeći gnječenje ispod ljutitog sala.
Put za bijeg.
Vrijeme je da se krene.
Napokon je stigao do mladunaca.
Sad slijedi završni izazov.
Treba pronaći svog mladunca u gomili od pola milijuna.
Doziva ga.
I osluškuje prepoznatljiv odgovor.
Njegov je mladunac možda udaljen dva ili tri kilometra,
na drugom kraju kolonije.
No to je problem s mladuncima.
Nikad nisu ondje gdje ste ih ostavili.
Začudo, u cijeloj ovoj galami,
roditelj i dijete prepoznaju se po glasanju.
Što sve roditelj mora proći da dostavi obrok.
Kad bi samo znali.
Za tako malen otok,
na Južnoj Georgiji živi izvanredno mnogo životinja.
Sva ta stvorenja ovise o planktonima,
koji se razvijaju ispod leda oko antarktičkog poluotoka.
Nestankom morskog leda,
ni budućnost Južne Georgije nije sigurna.
Na drugom kraju planeta, na sjeveru,
posljedice klimatskih promjena osjećaju se još jače.
Arktik nije kontinent okružen morem.
On je zaleđeni ocean omeđen kopnom.
Ovdje je u proljeće morski led još najrasprostranjeniji.
On je ogromno, postojano lovište za najvećeg kopnenog mesojeda.
Mužjak polarnog medvjeda traži idući obrok
u zaleđenim fjordovima Svalbarda daleko na Arktiku.
Traži tuljane koji čine glavninu njegove prehrane.
Mora pojesti dvije trećine hrane koja mu je potrebna za cijelu godinu
prije negoli se led otopi i njegovo lovište nestane.
Majka prstenastog tuljana morala je ostaviti mladunca samoga na površini.
U prošlosti je gradila skrovište unutar grebena na ledu.
Ali sad se more kasno ledi, pa je led ravan,
te je morala ostaviti mladunca na otvorenome.
Ove promjene na ledu trenutačno idu na ruku medvjedima.
Ali dugoročno gledano,
doći će do nestanka njihovog najvažnijeg plijena.
Ovaj novi, ravniji led, otežava život i medvjedima.
Nemaju se gdje skriti da bi se prišuljali tuljanima.
A majka s mladuncem teško može biti neprimjetna.
Mladunac još ne shvaća potrebu za oprezom
kad se šulja tuljanu.
U brlozima se skriva manje tuljana,
pa je učenje ove tehnike udaranja koja je nekoć bila korisna
sad gotovo besmisleno.
No barem je naučio kako izgleda tuljanska rupa.
Njegova majka zna da je oblačno vrijeme dobro za lov.
A on zna kad ona misli ozbiljno.
Odrasli su tuljani mnogo bolji obrok.
Mladunac je pažljivo slijedi.
Pazi da ostane u njezinoj sjeni.
Nijedno ne smije pogriješiti.
Moraju se kretati kao jedno.
Lov na tuljane većinom je neuspješan.
Medvjedi moraju nastaviti potragu.
Mladunac je odlutao.
Dobio je drugu priliku.
Na ledu se nalazi sâm mladunac tuljana.
Sad ne treba neprimjetnost, nego samouvjerenost.
Majka ne može ništa učiniti.
Može se samo nadati da će se mladunac na vrijeme vratiti u rupu.
Neiskusan mladi lovac oklijeva.
Majka je pametnija.
Sad je siguran pod ledom.
Polarni su medvjedi prilagodljivi, ali oslanjaju se na morski led.
Ako on nestane, nestat će i oni.
Ljeto na rubu leda na kanadskom Arktiku.
Započelo je godišnje povlačenje morskog leda.
Dok se on otapa, stižu nomadi.
Narvali, predlošci za legendu o jednorogu.
Njihova kljova duga tri metra samo je prevelik očnjak.
Ali njezina funkcija, kao i štošta o samim narvalima,
još je djelomice misterij.
Svakog ljeta narvali dolaze na isti dio Arktika
i strpljivo čekaju da se na rubu leda otvori pukotina.
Prolaz u ledu, dovoljno širok da kroz njega plivaju.
Pukotina se na koncu pojavljuje.
Otvorio im se prolaz do zaklonjenih, plitkih zaljeva.
Narvali su vrlo plahi i rijetko su snimljeni pod vodom.
Ovi kitovi putuju kroz prolaz čim nastane
jer im led pruža sigurnost od grabežljivaca.
Prolaz im omogućava i pristup novom hranilištu.
Morski led nije samo ključan
za život onih životinja koje žive oko polova.
On ima presudnu ulogu u određivanju klime cijelog planeta.
Bijela površina hladi Zemlju,
odbijajući većinu Sunčeve energije natrag u svemir.
Tamna površina čini suprotno.
Upija više od 90 posto Sunčeve energije
i tako zagrijava Zemlju.
Smanjivanjem morskog leda
gubimo jedan od zaštitnih bijelih štitova našeg planeta.
Tisućama godina
postojala je ravnoteža između širenja i povlačenja morskog leda.
Ali više nije tako.
Danas tijekom ljetnih mjeseci
morski led pokriva 40 posto manje površine nego 1980. godine.
Arktik se zagrijava dvostruko brže od bilo kojeg dijela planeta.
Do 2040. godine ocean će tijekom ljetnih mjeseci uglavnom biti bez leda.
Nestanak leda neizbježno će imati razorne posljedice
za sve koji još ovise o njemu.
Daleka sjeveroistočna obala Rusije.
Ovo je najveći skup morževa na planetu.
Više od sto tisuća dovuklo se na jednu jedinu plažu.
Na to ih je natjerao očaj, a ne vlastiti izbor.
Njihov prirodni dom nalazi se na morskom ledu.
Ali led se povukao prema sjeveru.
A ovo je mjesto najbliže njihovom hranilištu
i ovdje se mogu odmoriti.
Mladunac mora biti blizu majke.
Ali svaki je centimetar plaže zauzet.
Gomilu se može prijeći jedino penjanjem preko stiješnjenih tijela.
Oni koji su na dnu mogu biti zdrobljeni.
Stampedo može nastati u trenu.
U ovim su uvjetima morževi opasni sami za sebe.
Neki uspijevaju pronaći mjesto dalje od gomile.
Penju se uz litice visoke 80 metara.
To je ogroman izazov za životinju tešku jednu tonu naviknutu na morski led.
Ovdje barem ima prostora za odmor.
Morževi slabo vide izvan vode.
Ali mogu osjetiti miris onih u podnožju.
Kad ogladne, moraju se vratiti u more.
U očaju da to učine,
stotine padaju s visine na koju se nisu trebali ni popeti.
Ova masovna okupljanja morževa sad se događaju gotovo svake godine.
Životi morževa, poput života polarnih medvjeda i tuljana,
sada se mijenjaju.
Svi žive na prvoj liniji klimatskih promjena.
I svi pate od njihovih posljedica.
Zasad se arktička zima vraća i obnavlja se morski led.
Red je ponovno uspostavljen.
To je olakšanje za mnoge životinje koje ovise o ledu.
Ali koliko će dugo
njihovi zaleđeni svjetovi biti dio života na našem planetu?
Posjetite ourplanet.com
i doznajte što trebamo učiniti kako bismo sačuvali polarnu divljinu.
Prijevod titlova: Daria Šantel