‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫לפני 50 שנה בלבד,‬
‫הגענו סוף־סוף אל הירח.‬
‫לראשונה, הבטנו מבחוץ על כוכב הלכת שלנו.‬
‫מאז, ‬‫האוכלוסייה האנושית‬ ‫הכפילה את עצמה ולמעלה מכך.‬
‫סדרה זו תהלל את פלאי הטבע הנותרים,‬
‫ותחשוף את אלה שעלינו לשמר‬
‫על מנת להבטיח את שגשוג האנושות והטבע.‬
‫מים מתוקים.‬
‫כל מה שחי על פני היבשה,‬ ‫בעלי־חיים או צמחים,‬
‫תלוי בהם.‬
‫עם זאת, רק אחוז אחד מתוכם נמצא בהישג יד.‬
‫- מים מתוקים -‬
‫המדבר של מרכז אוסטרליה.‬
‫אחד מהמקומות החמים והיבשים בעולם.‬
‫אין כמעט דבר היכול לשרוד כאן לאורך זמן.‬
‫עם זאת, אחת לעשור,‬ ‫המדבר הריק ורחב הידיים הזה משתנה לחלוטין.‬
‫כדי שזה יקרה, צריכה להיגרם תגובת שרשרת‬
‫אלפיים קילומטרים צפונה.‬
‫שם, מדי שנה, ענני המונסון רוויי הלחות‬
‫מתחילים להתעבות.‬
‫לבסוף הם מתבקעים, והתהליך מתחיל.‬
‫אפיקי נהר שהיו יבשים במשך שנים‬ ‫מתמלאים לפתע.‬
‫הזרמים מתחברים ומאיצים‬
‫לכיוון פנים הארץ,‬ ‫לאדמה הנמוכה ביותר ביבשת.‬
‫כאן הם מציפים את המדבר‬ ‫ויוצרים את האגם הגדול באוסטרליה,‬
‫קאטי תנדה, אגם אייר.‬
‫כמויות עצומות של דגים‬ ‫שוחים במורד ערוצים רחבים אלה‬
‫אל האגם ההולך וגדל.‬
‫שקנאים מגיעים מחופי אוסטרליה,‬ ‫מרחק מאות קילומטרים.‬
‫רבים מהם יראו את האגם מתמלא‬ ‫פעם אחת בחייהם,‬
‫אז ‬‫איך הם יודעים שהאגם נוצר‬ ‫ומאיזה כיוון להגיע אליו,‬
‫נותר בגדר ‬‫תעלומה‬‫.‬
‫המים החדשים הללו‬ ‫מכילים כעת כל‬‫ ‬‫כך הרבה מזון,‬
‫עד כי העופות מתחילים להתרבות.‬
‫אך השעון מתקתק.‬
‫השקנאים אוכלים...‬
‫ואוכלים...‬
‫ואוכלים.‬
‫על האפרוחים לגדול במהירות,‬
‫שכן עליהם להיות חזקים מספיק‬ ‫על מנת לעזוב תוך מספר שבועות.‬
‫אך הזמן קצר,‬
‫שכן ההורים יצליחו למצוא מזון‬
‫רק כל עוד המים נותרים.‬
‫השקנאים הצעירים יוצאים למסע ארוך משלהם.‬
‫הוא יהיה תובעני, אל החוף,‬
‫והקרוב ביותר נמצא במרחק 500 קילומטרים.‬
‫האגם יתייבש בקרוב,‬
‫ויתכן שמים לא ישובו לכאן במשך עשור.‬
‫השינוי הזה, משגשוג לקריסה,‬ ‫הוא אירוע יוצא דופן. ‬
‫אבל בכל מקום, זמינותם של מים מתוקים‬
‫הופכת לפחות ופחות צפויה וודאית.‬
‫עם זאת, רבים מהמים המתוקים בעולם‬ ‫אינם בהישג יד.‬
‫כמעט שני שליש מתוכם קפואים סביב הקטבים.‬
‫הקרח הזה בעובי של כמה קילומטרים‬
‫ויתכן שנמצא שם משך מיליוני שנים.‬
‫מדי קיץ, חלקו נמס‬
‫וחוצב את דרכו אל לב הקרחונים.‬
‫המערות העצומות הללו יפהפיות ורומנטיות,‬
‫אולם הן גם מקומות מסוכנים,‬ ‫שכן הקרחונים מצויים בתנועה מתמדת.‬
‫גם הרחק מן הקטבים,‬
‫רבים מהמים המתוקים על היבשה‬ ‫קופאים מדי חורף.‬
‫אבל כש‬‫הא‬‫ביב מגיע,‬ ‫השמורה הרחבה והמושלגת הזו נמסה‬
‫ומסע כביר מתחיל.‬
‫כשהם נשטפים במורד מדרוני ההרים התלולים‬‫,‬
‫המים הקפואים אוספים רכיב חיוני לחיים.‬
‫חמצן.‬
‫כאן, בנהרות הרי האנדים שבדרום אמריקה,‬
‫יש פרנסה‬
‫עבור אלה שיכולים להתמודד עם הזרמים העזים.‬
‫וברווזי הנהרות יכולים.‬
‫מקורות הנהרות הצוננים הללו‬ ‫אולי עשירים בחמצן,‬
‫אך הם מכילים מעט חומרים מזינים.‬
‫ברווזי הנהרות מלקטים את המזון המועט שיש‬
‫מתחת לפני המים.‬
‫לזחלי גדותאים ובריומאים יש זימים,‬
‫באמצעותם הם מפיקים חמצן מהמים.‬
‫גופיהם השטוחים‬ ‫מתנגדים למשיכתו הבלתי נלאית של הזרם.‬
‫זחלי ישחוריים.‬
‫אחד ממיני הטרף האהובים על הברווזים.‬
‫איברי האכילה המותאמים שלהם‬
‫מסננים את חלקיקי המזון הקטנטנים‬ ‫כשהם חולפים לידם במהירות.‬
‫קרסים בחלקם האחורי מעגנים אותם בסלעים,‬
‫אבל לעתים לא ניתן להתנגד לזרם.‬
‫אך יש להם כבל בטיחות מיוחד,‬ ‫בעזרתו הם יכולים למשוך את עצמם בחזרה.‬
‫מדי שנה, מגיעים אורחים‬ ‫אל המים הסוערים והעשירים בחמצן.‬
‫דגי סלמון.‬
‫הם בילו את רוב חייהם באוקיינוס השקט.‬
‫כעת, ב‬‫ב‬‫גרותם,‬‫ ‬‫הם שבים אל הנהרות ‬ ‫בצפון אמריקה‬
‫בהם יטילו ביצים כעת.‬
‫לדגי סלמון יכולת מדהימה לנתר במעלה מפלים,‬
‫אך אפילו הם לא מסוגלים לחצות בכוחות עצמם‬ ‫את הסכרים שאנחנו בנינו.‬
‫כיום, כמות דגי הסלמון באוקיינוס השקט‬ ‫היא פחות מאחוז אחד מכמותם בעבר,‬
‫וזה יוצר בעיות עבור בעלי‬‫ ‬‫חיים רבים אחרים.‬
‫דובי אלסקה חומים ממתינים להם במפלים.‬
‫ללא הדגים הללו‬
‫הדובים לא יכולים לצבור‬ ‫את מאגרי השומן שהם צריכים‬
‫על מנת להחזיק מעמד‬ ‫במהלך שנת החורף הארוכה שלהם.‬
‫יש תחרות קשה על נקודות הדיג הטובות ביותר.‬
‫במקומות בהם מים זורמים על סלעים קשים,‬ ‫הם אוספים מעט חומרי הזנה,‬
‫כך שמעט צמחים יכולים לגדול בתוכם.‬
‫אבל כאן, בדרום אמריקה,‬
‫הצמח הזה, מקריניה, מצליח לשגשג.‬
‫במשך מספר חודשים בכל שנה,‬
‫כשמפלס המים נמוך מספיק,‬ ‫כך שאור השמש מגיע לקרקעית,‬
‫המקריניה מלבלבת באחת.‬
‫זה קניו קריסטלס, נהר הקשת‬‫ ‬‫בענן שבקולומביה.‬
‫א‬‫ך‬‫ לעיתים‬‫,‬‫ המים נעלמים אל מתחת לאדמה,‬
‫מחוץ לטווח האור,‬
‫ושם אף צמח לא יכול לחיות.‬
‫שלושים אחוזים מהמים המתוקים בעולם‬ ‫נמצאים מתחת לפני הקרקע,‬
‫בתוך תוכם של סלעים נקבוביים‬
‫או כאגמים ונהרות תת‬‫ ‬‫קרקעיים.‬
‫המים‬‫ שהגשם הפך ‬‫למעט חומציים‬
‫ממוססים לאיטם אבני סיד,‬ ‫ויוצרים מערות אדירות.‬
‫מבוך של מעברים וחדרים שכאלה‬ ‫שוכן תחת רוב מדינת פלורידה.‬
‫לרוב הם עקרים.‬
‫אך כשהמים עולים אל פני השטח,‬ ‫הם מלאי חיים.‬
‫דגים מצויים בשפע.‬
‫וכך גם אוכלי הדגים.‬
‫לוטרות.‬
‫בכל המדינה, מים מתוקים מבעבעים אל פני השטח‬
‫מריכוז המעיינות הגדול בעולם.‬
‫הם מזינים נהרות ובריכות,‬ ‫בהם משגשגים מיני חיים שונים,‬
‫כולל אחת מהחיות בהן פלורידה מתמחה.‬
‫תחשי נהרות.‬
‫רבים מהם מבלים את הקיץ בים,‬
‫אבל כשהחורף מתקרב, הם שוחים במעלה נהרות,‬
‫שהנם חמימים באופן יחסי.‬
‫שם הם מלחכים את שפע צמחי המים המתוקים.‬
‫אבל בני אדם בימינו‬ ‫שואבים מים כה רבים ממעיינות אלה,‬
‫ומזהמים רבים אחרים,‬
‫כך שתחשי הנהרות מאבדים את בתי החורף שלהם.‬
‫נהרות, בהיותם רדודים יחסית,‬ ‫מתחממים במהירות,‬
‫ובאביב, ברחבי אירופה‬
‫הטמפרטורות העולות מעוררות פרץ חיים פתאומי.‬
‫בנהר הטיסה שבהונגריה,‬ ‫בריומאים ענקיים מתחילים לצוץ.‬
‫במשך שלוש שנים הם חיו מתחת למים כזחלים.‬
‫כעת, תוך שלוש שעות בלבד,‬
‫מיליוני בוגרים מכונפים‬ ‫רוקדים יחדיו ומזדווגים לפני מותם.‬
‫המופע המדהים הזה‬ ‫היה נפוץ במזרח אירופה בעבר,‬
‫אך כעת, בנהרות רבים ישנן גדות מיוצבות‬
‫והם מזוהמים ביותר,‬
‫כך שהבריומאים נעלמו כמעט לחלוטין.‬
‫אבל כשהנהרות נקיים, חיות הבר שבות במהרה.‬
‫השלדג, הצוללן המרהיב ביותר.‬
‫השלך, הלופת המוכשר ביותר.‬
‫מפלי איגואסו, בגבול ברזיל וארגנטינה.‬
‫אלו המפלים הגדולים ביותר בעולם.‬
‫אלפי טונות של מים מתוקים‬ ‫מרעימים במורדם מדי שנייה.‬
‫רבים ממימי האיגואסו‬ ‫מגיעים מיער הגשם של האמזונ‬‫א‬‫ס,‬
‫במרחק אלפי קילומטרים.‬
‫שם, הם עלו בתור אדים מחופת הג׳ונגל.‬
‫עץ אחד יכול לפלוט אלפי ליטרים ביום.‬
‫כשהאדים עולים אל השמיים,‬ ‫הם מתעבים לכדי עננים.‬
‫עשרים מיליארד טון מים‬ ‫עוזבים את היער מדי יום,‬
‫יותר מהכמות הזורמת ‬ ‫במורד נהר האמזונ‬‫א‬‫ס עצמו.‬
‫אם יער הגשם ייהרס,‬
‫המחזור המחייה הזה יישבר.‬
‫כשהעננים נודדים לרוחב היבשת,‬ ‫הם מזילים את מימיהם,‬
‫ומשקים אדמות חקלאיות ויערות כאחד.‬
‫ובערבות ברזיל‬
‫הם יוצרים את אדמות הביצה הטרופיות‬ ‫הגדולות בעולם,‬
‫הפנטנל.‬
‫אך מדי שנה,‬ ‫שינויים עונתיים מפחיתים את זרם הנהר,‬
‫והפנטנל מתכווץ לכדי ערוצי נהר ספורים בלבד.‬
‫זה מתאים מאוד לטורף‬‫ ‬‫העל.‬
‫היגואר.‬
‫הוא מסוגל לשחות, אך במים‬
‫אין בכוחו לבצע את ההסתערות ההורגת‬ ‫שהופכת אותו לציד כה מעורר יראה.‬
‫כעת, בעונה היבשה,‬
‫הגדות יכולות להיות צפופות למדי.‬
‫אך היגואר איתר טרף בקצה הנהר.‬
‫קפיברה.‬
‫עליו להתקרב על מנת להצליח.‬
‫שתי קפיברות חסרות זהירות‬ ‫עומדות במים הרדודים.‬
‫הם ראו זה את זה.‬
‫מי ירוץ קודם?‬
‫הרחק במורד הנהר,‬ ‫צמחיה עבותה מספקת מחסה מוצלח יותר,‬
‫אך הגדה כאן גבוהה למדי.‬
‫לקפיברות שמיעה חדה.‬
‫צעד רועש אחד...‬
‫וההזדמנות אובדת.‬
‫עוד כישלון.‬
‫אולי הגיע הזמן לנסות טרף אחר.‬
‫יהיה מסוכן להתמודד עם אחד מאלה,‬
‫אך היגואר רעב מאוד.‬
‫אם יגואר לוכד תמסח,‬
‫עליו לנשוך את צווארו ולהיאחז‬ ‫כדי למנוע מהתמסח להשיב מכה.‬
‫עליו לתפוס עמדה ישירות מעל טרפו.‬
‫זה מסוכן.‬
‫התמסח מתגלגל כדי לנסות להטביע את היגואר.‬
‫נראה שהטורף והטרף שוויי כוחות.‬
‫היגואר לא מרפה.‬
‫לאחר 20 דקות, על סף תשישות, היגואר מנצח.‬
‫לעיתים, מורדו של נ‬‫ה‬‫ר מופרע על ידי אגמים.‬
‫יחדיו הם מכילים פי 40 יותר מים‬ ‫מכל נהרות העולם יחדיו.‬
‫אגם טנגניקה באפריקה‬
‫מכיל כמעט חמישית‬ ‫מכלל המים המתוקים הנגישים בעולם.‬
‫אבל בהתחשב בגודלו העצום,‬ ‫טנגניקה מכיל חיים מועטים.‬
‫עומקו כמעט קילומטר וחצי,‬
‫אך בקרקעית, תנועת המים מועטה ואין חמצן.‬
‫רק בקרבת פני המים,‬ ‫ב‬‫-‬‫150 המטרים שבחלקו העליון,‬
‫המים מכילים חמצן המספיק עבור קיום חיים.‬
‫אבל כאן הם משגשגים בשפע.‬
‫מאתיים וחמישים מיני דגי אמנון התפתחו כאן,‬
‫רבים מהם לא נמצאים בשום מקום אחר.‬
‫התחרות קשה במים הצפופים הללו.‬
‫זכר אמנון קליפטרוס אוסף קונכיות.‬
‫ככל שלזכר יש יותר קונכיות,‬ ‫כך הוא ימשוך יותר נקבות.‬
‫מצבו של האמנון הזה מצוין.‬
‫לשכנו יש ערמה קטנה יותר.‬
‫והשכן גנב.‬
‫ברגע שהוא מפנה את גבו,‬
‫הגנב מסתער‬
‫וגונב קונכ‬‫י‬‫יה.‬
‫נראה כי בעליה החרוץ של הערמה הגדולה‬ ‫לא מבחין.‬
‫אז הגנב מבצע את הפשע שוב...‬
‫ושוב.‬
‫עד שהערמה שלו היא הגדולה ביותר.‬
‫הקונכיות אינן רק לצורך תצוגה.‬
‫הנקבות ישתמשו בהן כעריסות.‬
‫נקבה מגיעה.‬
‫היא קטנטנה, רק עשירית מגודלו.‬
‫היא כה קטנה,‬ ‫עד כי ביכולתה להשתחל אל תוך קונכי‬‫י‬‫ה.‬
‫שם היא מטילה את ביציה,‬ ‫והזכר מפרה אותן במהרה.‬
‫לאחר מכן, היא תישאר בפנים ותגן עליהם‬ ‫משך עד שבועיים, עד לבקיעתן.‬
‫האמנון הענק,‬
‫הגדול שבאמנונים בטנגניקה.‬
‫באורך של כמעט מטר,‬ ‫על נקבה זו לגדל את צאצאיה בשטח הפתוח.‬
‫לפיכך, שמירה עליהם היא עבודה במשרה מלאה‬ ‫עבור שני ההורים.‬
‫אבל עתידם של כל הדגים הללו אינו מובטח.‬
‫עם התחממות כדור הארץ, אגם טנגניקה מתחמם.‬
‫מימיו לא מתערבלים היטב כבעבר,‬
‫כך שהשכבה העליונה, הרוויה בחמצן, מצטמצמת.‬
‫נהר המקונג שבדרום־מזרח אסיה.‬
‫באורך 4,000 קילומטרים‬ ‫ובעל המפלים הרחבים בעולם.‬
‫כיום, מעל 60 מיליון אנשים‬ ‫תלויים בו למחייתם.‬
‫גשמי המונסון מובילים לפרץ כה כביר של מים‬
‫עד כי המפלים עצמם כמעט נעלמים.‬
‫המים עמוסים במשקעים‬
‫שנאספים לאורך מסעו הארוך של המקונג‬ ‫מהרמה הטיבטית.‬
‫גם לפני השיטפון, המים מכסים שטח נרחב.‬
‫שורשים חשופים אלה מעידים‬
‫על העלייה האדירה במפלס המים, הממשמשת ובאה.‬
‫כשהשיטפון העיקרי מגיע,‬
‫העצים שקועים במים עד לענפיהם.‬
‫למשך כמה חודשים, מי השיטפונות‬ ‫יוצרים את אדמת ההתרבות הגדולה בעולם‬
‫עבור דגי מים מתוקים.‬
‫למין אחד יש פתרון יצירתי במיוחד‬
‫לבעיית המחייה במים רדודים הדלים בחמצן.‬
‫דג הקרב הסיאמי.‬
‫הזכר נושם על־ידי גמיעת אוויר מעל פני המים,‬
‫ובמהלך עונת ההתרבות, הוא משתמש ביכולת זו‬
‫לבניית רפסודת בועות.‬
‫הוא עמל יום אח‬‫ר‬‫ יום.‬
‫נקבה הממתינה בקרבת מקום‬ ‫עולה כדי לבחון את הרפסודה.‬
‫הם עוטפים עצמם זה סביב זו בחיבוק עדין.‬
‫האיחוד הזה מעודד אותה לשחרר את ביציה.‬
‫כשהן שוקעות מטה, הזכר מפרה אותן.‬
‫שניהם מלקטים אותן בזהירות,‬
‫ואז נושפים אותן, אחת־אחת,‬ ‫אל תוך קן הבועות.‬
‫החמצן מועט במים עומדים אלה‬‫,‬
‫אך הביצים יקבלו מספיק מן הבועות‬
‫כך שהן יוכלו להתפתח.‬
‫שיא השיטפון עוד לפנינו.‬
‫לבסוף, מים כה רבים גועשים במורד המקונג‬‫,‬
‫עד כי אגם טונלה סאפ‬ ‫מתרחב לכדי פי חמישה מגודלו בעונה היבשה.‬
‫דגים רבים שוחים כעת‬ ‫אל שטחי המרעה החדשים הללו.‬
‫בני אדם קצרו את פירותיו‬ ‫של אירוע עונתי זה משך אלפי שנים.‬
‫הם מיקמו רשתות לרוחבו של מחצית מהנהר,‬
‫והשאירו את המחצית השנ‬‫י‬‫יה חופשיה‬
‫כדי ששאר הדגים יוכלו לשחות ולהתרבות בה.‬
‫המקונג, למעשה, מכלכל את אדמת הדיג‬ ‫הגדולה בעולם שנמצאת בפנים היבשה.‬
‫חמישית מדגי המים המתוקים‬ ‫שתופסים בני אדם ברחבי העולם‬
‫מגיעים ממערכת הנהרות הזו.‬
‫אבל עתידו של המקונג,‬
‫כמו עתידם של נהרות רבים אחרים בעולם,‬
‫נמצא בסכנה הולכת וגדלה.‬
‫שינינו את הזרימה הטבעית‬
‫של למעלה משני שליש מהנהרות הארוכים בעולם‬
‫בין השאר‬‫,‬‫ על‬‫ ‬‫ידי בניית סכרים לרוחבם.‬
‫אז כעת, נהרות רבים בעולם חדלו לזרום.‬
‫כאן במזרח אפריקה, ברואהה שבטנזניה,‬
‫פילים אלה תרים אחר מים.‬
‫על כל אחד מהם לשתות 200 ליטרים ביום,‬ ‫ולא נראה שיש כאן מים כלל.‬
‫אך הפילים יודעים שעץ הבאובב לח ביותר.‬
‫במקרה חירום,‬ ‫הם אוכלים אותו בכמויות אדירות.‬
‫גם אריות זקוקים למים.‬
‫באופן הנוח לאריות, טרפם יתקבץ סביב מים.‬
‫הטורפים והטרף כאחד שמים פעמיהם אל הנהרות.‬
‫עד לפני 30 שנה,‬
‫נהרות באזור זה של אפריקה לא יבשו בשום שלב.‬
‫כיום, חקלאות במעלה הזרם‬ ‫שואבת כמויות עצומות,‬
‫ובמהלך העונה היבשה,‬ ‫הנהרות מתכווצים לכדי בריכות מבודדות.‬
‫היפופוטמים תלויים במים זורמים‬ ‫לשמירה על קרירות גופם במהלך היום,‬
‫אבל כעת עליהם להסתפק בבוץ.‬
‫בשעה שמפלס המים צונח יותר ויותר,‬ ‫הם סובלים מצפיפות.‬
‫מזגיהם מתלהטים.‬
‫בריכות הבוץ הולכות ומתכווצות מדי יום,‬ ‫ומצוקתם של ההיפופוטמים מחריפה.‬
‫תאואים, בחיפוש בהול אחר מים.‬
‫האריות כבר כאן, במקווה המים הזה.‬
‫עם זאת, צרכם הנואש במים מתוקים‬ ‫דוחף את התאואים להמשיך.‬
‫עליהם לשתות מדי יום.‬
‫כל לגימה מסוכנת כעת,‬
‫אך אין לתאואים ברירה.‬
‫ככל שהבצורת נמשכת, התאואים נחלשים.‬
‫הסיכויים משתנים לטובת האריות.‬
‫הפילים הגיעו לנהר שלהם.‬
‫אין פה שום דבר אחר, כי הוא יבש.‬
‫אך בכוחם של פילים למצוא מים‬ ‫במקומות בהם אחרים אינם יכולים.‬
‫הם משתמשים בחדקיהם‬ ‫כדי לחפור בורות בחול שבאפיק הנהר.‬
‫חוש הריח יוצא‬‫ ‬‫הדופן‬
‫שמאפשר להם לאתר מים פתוחים‬ ‫ממרחק קילומטרים,‬
‫מסייע להם גם באיתור מקומות מתחת לאדמה,‬
‫בהם המים מצויים קרוב לפני השטח.‬
‫בזמן בצורות כבדות,‬ ‫הבארות שהם חופרים עשויות להיות חבל הצלתם.‬
‫הקשיים בעונה היבשה תמיד היו חלק מהחיים‬
‫בערבות מזרח אפריקה,‬
‫אבל ככל שכדור הארץ מתחמם,‬
‫ואנחנו עצמנו‬ ‫משתמשים במים כה רבים למטרותינו,‬
‫הבצורות הופכות תדירות וחמורות יותר.‬
‫נהר הפלאט בנברסקה שבצפון אמריקה.‬
‫מדי שנה, עגורים קנדיים מגיעים לכאן‬ ‫בנדידתם צפונה לרוחבה של אמריקה‬
‫באחת הנדידות הגדולות האחרונות‬ ‫מבין אלה של כל בעלי‬‫ ‬‫החיים.‬
‫זו אחת מתחנות הביניים החיוניות שלהם.‬
‫בעבר, הנחל הציף את הערבה‬ ‫לקילומטר וחצי לכל הכיוונים.‬
‫עבורם זה היה מקום מושלם לאכילה ומנוחה.‬
‫כיום‬‫,‬‫ סכרנו את הנהר‬
‫ושאבנו מים כה רבים לצרכינו,‬
‫כך שנותר לעגורים מעט מקום.‬
‫אבל כעת,‬ ‫פעילי שימור טבע מנהלים את זרימת הנהר‬
‫באופן בו הוא עדיין יוצר את השרטונים‬ ‫להם זקוקים העגורים.‬
‫לא רק אנחנו זקוקים למים,‬
‫אך יש לנו היכולת להבטיח‬ ‫כי המים המתוקים של העולם ימשיכו לזרום,‬
‫ורק אנחנו יכולים לקבוע כיצד הם יחולקו.‬
‫אנא פנו ל־ourplanet.com‬ ‫כדי לגלות מה עלינו לעשות כעת‬
‫על מנת להבטיח שמים מתוקים ימשיכו לזרום.‬