Prije 60 000 godina ljudi su prvi put napustili Afriku.
Otad nismo prestali putovati u sve zakutke Zemlje.
No naše je putovanje tek jedno od mnogih.
U svakom trenutku u pokretu su milijarde životinja.
A o tome ovisi zdravlje našeg planeta.
NAŠ PLANET 2
Migracija je najvažnija strategija preživljavanja.
Zbog hrane…
razmnožavanja
ili potrage za novim domom.
I nosi određene rizike.
Ova serija prati nevjerojatna putovanja
u svijetu koji se mijenja brže nego ikada prije.
A tek sada počinjemo shvaćati
da sav život na Zemlji
ovisi o slobodi kretanja.
1. POGLAVLJE: SVIJET U POKRETU
Ovaj se komad zemlje u Bocvani svake godine mijenja.
Ovi su ožiljci jedini znak da je prije samo tri mjeseca bio prekriven vodom.
Tada, bogat i zelen.
Sada, spržen i jalov.
Ta promjena životinje tjera u masovni pokret.
Savanski bivoli marširaju pustinjom Kalahari
prema zadnjim ostatcima vode.
Skupine su se okupile i formirale megakrdo.
Najveće u Africi.
Svi idu na isto godišnje hodočašće
do jedne udaljene močvare.
A drugi na to računaju.
Ovi su lavovi stručnjaci za bivole.
A dolazak megakrda za njih je najvažniji događaj u godini.
Već tjednima čekaju bivolju vojsku.
Očiju uprtih u svaku siluetu na obzoru.
Napokon.
Horda koja se približava pravi je bedem rogova i mišića.
No lavovi im moraju pronaći slabost.
A ovo bi moglo biti to.
Usamljeni bik.
Možda je odvojen od krda,
ali četiri je puta teži od lava
i jedna je od najopasnijih životinja u Africi.
Čopor mu mora pristupiti oprezno.
Jedan po jedan, ležerno hodaju prema njemu,
kao da ih lov ne zanima.
A zapravo zauzimaju položaje.
Ženke napadaju naizmjence…
i izmaraju bika.
A sada se i teži mužjaci pridružuju borbi.
Čopor je tako usavršio tehniku
da je u samo tri minute
savladao najveličanstvenijeg protivnika.
Migracija o kojoj lavovi ovise
jedna je od milijuna potaknutih godišnjim dobima.
A ona su pak
posljedica jednog drugog putovanja.
Godišnjeg putovanja našeg planeta oko Sunca.
On svoj put prelazi pod nagibom od 23,5 stupnjeva,
a to stvara naša godišnja doba.
Da biste shvatili kako, pratite Sjeverni pol.
Pola je godine nagnut od Sunca, što donosi mrak i zimu.
A drugu je polovicu godine nagnut prema Suncu,
što donosi duže dane.
Taj je godišnji ciklus odgovoran za najveća kretanja života na Zemlji.
A na sjevernoj polutci upravo on donosi najveću promjenu.
Proljeće.
OŽUJAK
Krajem ožujka dani se produžuju brže nego u bilo koje drugo doba.
Sunčeve je svjetlosti sve više i brzo zagrijava zemlju.
A to uzrokuje oluje.
Sjeverna polutka naglo postaje toplija i vlažnija.
Savršeno za biljke.
Zemlja postaje zelena.
SUDAN - ETIOPIJA
A jedna životinja naglo bujanje biljaka iskorištava više nego ijedna druga.
Prije tjedan je dana ova egipatska šaška u Etiopiji
bila stidljivo, samotno stvorenje koje se kretalo vrlo malo.
Ali sada više nije.
Kad količina dostupne hrane skoči u nebo,
šiške se prebacuju u mentalitet roja.
Počnu marširati i razmnožavaju se deset puta brže.
Dok populacija buja, pustoši sve pred sobom.
Da bi pronašli sve više hrane, moraju ostati u pokretu.
Roj raste.
I raste.
I proždire svaku biljku koja mu se nađe na putu.
No ovo je tek početak.
Hodajući ne mogu stići daleko.
Da bi išli dalje,
moraju se preobraziti.
Rastu im krila.
Sada, s još većim apetitom,
cijela vojska polijeće u nebo.
Oni jedu…
I lete.
Jedu…
I lete.
Okupljaju se i formiraju superroj.
Najveći u zadnjih 70 godina.
Dvjesto milijardi jedinki.
Da bi se cijeli roj nahranio, mora se kretati dalje i brže.
Proputuje 100 kilometara svaki dan.
Prelijeće zemlju za zemljom
i, što je najneobičnije,
prelazi čak i Crveno more.
SUDAN - CRVENO MORE
PAKISTAN - INDIJA
Ovo je prvi put da roj prelazi Himalaju i stiže do Tibeta.
TIBETSKA VISORAVAN
Kamo god krene,
donosi kaos.
Nastavit će se kretati dok smjena godišnjih doba ne donese sušu.
Jer kad hrane napokon nestane…
nestat će i oni.
TRAVANJ
U travnju dužina dana na sjeveru i dalje raste.
Veća količina sunčeve svjetlosti zagrijava oceane
i uzrokuje veliko cvjetanje algi i iznenadno obilje hrane.
Za jednu je životinju ovo trenutak da krene na put.
Ponoć na zabačenom otoku u blizini Britanske Kolumbije.
Pod zemljom…
Nešto se komeša.
Ovaj se ptić drevne njorke tek izlegao,
a pred njim je najteže putovanje u životu.
Još nije jeo i hitno treba hranu.
Mama se javlja.
Diljem otoka gladni ptići izlaze iz svojih jazbina
prateći zov roditelja.
No ako očekuju da će odmah jesti, čeka ih razočaranje.
Ovo je jedina morska ptica koja se hrani isključivo na moru.
Ptići samo trebaju dotamo doći.
Još ne mogu letjeti, pa do oceana mogu stići
samo hodajući.
Iako čekanje mraka ima smisla ako želiš izbjeći grabežljivce,
malo je teže vidjeti kamo ideš.
A kad si tek malo veći od loptice za golf, sve može biti prepreka.
Put im mogu zapriječiti i najniži trupac…
i najmanji potočić.
Za neke putovanje završava prije nego što počne.
Ali ne i za ovog ptića.
Napokon, plaža.
To je zadnje kopno koje će dotaknuti u naredne dvije godine.
Da bi pronašao majku, zaziva u tamu.
Opet zajedno.
Ali ptić još nije jeo.
Da bi pronašli najbližu hranu neumorno veslaju
nevjerojatnih 70 kilometara.
Ovdje majka napokon može zaroniti i skupiti prvi obrok svjetlara za ptića.
Ali ovo je tek kratak predah.
Dvojac će preveslati još tisuću kilometara.
To je jednomjesečna migracija u bogata sjeverna mora gdje se mogu gostiti.
ALJASKI ZALJEV
Vjerojatno najduže putovanje bilo kojeg tek izleglog ptića.
A budući da su oceani ljeti tako plodni,
njorka gotovo cijeli život može provesti na moru.
SVIBANJ
Na 1600 kilometara sjeverozapadno od Havaja
nalazi se zabačeni djelić kopna.
Laysan.
Dom jedne od najvećih morskih ptica na svijetu.
Havajskog albatrosa.
Ovaj ptić, star šest tjedana,
postat će vrhunski putnik na duge pruge
i u svojem šezdesetogodišnjem životu preletjeti milijune kilometara.
No sada, sa četiri mjeseca starosti,
još ne može letjeti
i nikamo ne ide.
Za razliku od njorke, on ovisi o hrani koju mu donose roditelji.
No oni love ribu i do 3000 kilometara daleko,
pa će možda malo pričekati.
Na pljusku…
vjetrometini…
i žarkoj žegi.
Svaka ptica koja prijeđe obzor budi nadu.
Albatros!
Ali pogrešna vrsta.
Crnonogi.
Iako je gotovo sigurno donio hranu.
Izgladnjeli havajski ptić odlučuje okušati sreću.
Ovoj je majci očito obitelj na prvom mjestu.
No ono što izgleda kao spas
može biti smrtna presuda.
Ptići umiru diljem otoka.
U našim je oceanima sada plastike toliko
da stiže i do najudaljenijih otoka na Zemlji.
Donose je struje.
Roditelji male, plutajuće komade zamijene s hranom i donesu ih mladuncima,
čime ih slučajno ubiju.
Gotovo je sigurno da svaki ptić na otoku u želucu ima plastiku.
Oni koji je pojedu previše umiru od gladi.
Havajski su albatrosi najugroženiji.
Oni konzumiraju više plastike od bilo koje druge morske ptice.
A svake je godine sve gore.
Napokon, nakon gotovo tri tjedna na moru…
ptićev se otac vraća.
Nakon što su tako dugo bili razdvojeni
moraju obnoviti svoju vezu.
Ovo bi mogao biti zadnji obrok koji je ptić dobio.
I gotovo sigurno sadrži plastiku.
Otac se vraća životu putnika nad Tihim oceanom,
a ptić je prepušten sudbini.
No još nije gotovo.
Albatrosi najčešće povrate teško probavljive komade,
kao što su kljunovi i kosti lignje.
Izbacivanje upaljača i čepova ipak je veći izazov.
No ovaj je ptić
preživio.
I time se našao korak bliže polijetanju.
Za nekoliko će tjedana, uz dobar vjetar,
napokon moći debitirati kao jedan od najvećih oceanskih putnika.
ARKTIČKI KRUG
Putanja našeg nagnutog planeta kroz svemir
na jedno mjesto utječe više nego na ijedno drugo.
LIPANJ
Ljeto na sjeveru.
Arktik je sada okrenut prema Suncu i cijeli je dan okupan svjetlom,
što topi ocean prekriven ledom.
Da bi preživio u ovom promjenjivom svijetu,
život se mora kretati s njim.
Dom ovog mladog polarnog medvjeda svake se godine toliko mijenja
da se ne može držati ograničenog područja.
Mora prelaziti tisuće kilometara u potrazi za tuljanima.
No svako ljeto, kad se led počne topiti,
mora manje hodati…
a više plivati.
Sada već gotovo osam sati na dan.
Plijen može namirisati s udaljenosti od 30 kilometara.
Dakle, zna da je ovaj brkati tuljan blizu.
Tuljan nije svjestan opasnosti.
A medvjed se mora pobrinuti da tako i ostane.
Stopa uspjeha u lovu iz vode vrlo je niska.
Možda mu se treći put posreći.
Ovaj mladi medvjed tek mora savladati vještinu vrebanja iz mora.
No važno je da je savlada.
Možda će mu iz godine u godinu biti sve potrebnija.
Naša se klima zagrijava.
A njezin utjecaj nigdje nije veći nego na Arktiku.
Ove se godine temperatura penje do nevjerojatnih 38°C.
Morski se led topi brže nego ikada prije.
A jednu arktičku životinju to pogađa više od većine.
Moržu za hranjenje treba kombinacija plitkog morskog dna,
obilja školjaka
i santi leda na kojima se može odmarati.
No takvih je mjesta sada sve manje.
Zbog toga je svako ljeto sve teže.
Osobito za mladu majku.
Prije tri je dana morala napustiti krdo da se sama okoti.
Otad nije napustila mladunče.
Majke koje doje trebaju gotovo dvostruko više hrane,
no ne mogu ostaviti mladunce same dok se hrane.
Zato mora potražiti druge
koji će joj pomoći u brizi za mladunče.
Novorođeni morž od prvoga dana zna plivati.
No još nije dovoljno snažan za daleka putovanja.
Zato je za svoje prvo putovanje
pronašao prijevoz.
Santi je svake godine sve manje,
pa moraju plivati sve dalje da bi našli pomoć.
A dotad njegova majka ne može jesti.
Čak i kad pronađu druge,
led mora biti dovoljno nizak da se mladunče može popeti.
Previsoko.
Ova izgleda dobro.
No budući da odgovarajućeg leda ima malo,
prostor je vrlo ograničen.
Takva im dobrodošlica nije trebala.
Čak i kad leda ima dovoljno,
ako joj nema tko pomoći, ona se ne može hraniti
i mora ostati s mladuncem.
Njihova se potraga mora nastaviti.
Mladunče će o njoj ovisiti naredne tri godine.
Kamo god krenula, ići će zajedno.
U idućem bi desetljeću ljetni morski led mogao sasvim nestati.
Ako se to dogodi,
čak ni najiskusniji putnici Arktika možda više neće imati kamo otići.
Krajem lipnja sjever osjeća potpuni utjecaj nagiba Zemlje
i prima više danjeg svjetla nego u bilo koje drugo doba.
U jednom kutku Tihog oceana to stvara najveću priliku godine.
Tijekom šest mjeseci Beringovo more kod Aljaske djeluje beživotno i prazno.
A onda se, jednog lipanjskog dana…
sve promijeni.
Grbavi kitovi nakon jednomjesečnog putovanja stižu…
na najveći događaj u svom kalendaru.
Ima ih na tisuće.
Sa svih strana Tihog oceana stižu i drugi putnici.
Mrki zovoji hitaju da bi stigli na vrijeme.
Prelete 1000 kilometara na dan bez pauze.
NOVI ZELAND
Prigoda je tako važna da dolaze s drugog kraja svijeta.
EKVATOR
Sa 65 000 kilometara to je najduža životinjska migracija na Zemlji.
TIHI OCEAN - BERINGOVO MORE
Njih milijun pridružuje se kitovima.
Svi su se došli hraniti.
To je jedno od najvećih okupljanja života na Zemlji.
Ovdje je prije pet mjeseci bilo samo sedam sati svjetla na dan.
A sada ih je 17.
Ta promjena izaziva eksploziju u brojnosti planktona i svjetlara.
Kitovima je ovo možda jedino hranjenje u cijeloj godini.
Tijekom ljeta svaki od njih pokupi do 900 tona hrane.
Svi oni imaju samo 90 dana da pojedu koliko mogu.
Uskoro će se dani skratiti i okončati veliku gozbu.
Onda će se svi oni vratiti na jug.
Prilike koje donosi putovanje našeg nagnutog planeta
možda su goleme, ali su i prolazne.
Nakon cijelog mjeseca dugih, ljetnih dana
temperature u sjevernom Tihom oceanu dosežu vrhunac.
TIHI OCEAN
Oceanski grabežljivac osjeća promjenu i bira novi smjer.
Tigrasti morski pas na odiseji od tisuću kilometara preko Tihog oceana.
Vođen Zemljinim magnetskim poljem,
pravocrtno pliva prema svojoj meti.
TIHI OCEAN - LAYSAN - HAVAJI
Otoku Laysan.
I nije jedini.
Ova vrsta putuje najdalje od svih morskih pasa.
I lovi više vrsta životinja od svih ostalih.
Uključujući
čak i ptice.
Ptić havajskog albatrosa nije jeo
otkad su ga prije dva tjedna napustili roditelji.
Da bi našao hranu, mora napustiti otok.
No najveće ptice na svijetu trebaju jak uzgon.
To bi se moglo dogoditi svaki tren.
U srpnju visoke temperature oceana na moru stvaraju tropske oluje…
što na Laysan donosi vjetar,
a mladom albatrosu kartu za odlazak.
Povjetarac postaje sve jači,
sve dok ne ojača dovoljno da podigne čak i albatrosa.
Crnonogi ptići uvijek krenu prvi.
Prvi let ptića nikada nije dug.
A ovdje često bude i posljednji.
Stigli su tigrasti morski psi.
I vrlo su učinkoviti.
Mladog albatrosa to baš ne ohrabruje.
Ali, sada
ili nikada.
Stigne li do otvorenog mora,
možda pet godina ne dotakne kopno.
Nema mjesta za pogreške.
Vrijeme je da zaboravi na oprez.
Vrijeme je da poleti.
Prijevod titlova: Jana Bušić