Milijun gnuova,
nakon 1000 kilometara marširanja,
suočava se s najvećom preprekom u svojoj godišnjoj migraciji.
Tanzanijskom rijekom Marom.
S njima putuju zebre, a neke su od njih ženke sa ždrebadi.
A ondje ih čekaju…
krokodili.
Što je ždrijebe manje, ima manje izglede.
A on je jedan od najmanjih.
Trudi se ostati što bliže majci.
Oni koji se odvoje vjerojatno neće preživjeti.
Trudi se održati tempo.
Može samo zamahivati nožicama
dok drugi stradavaju.
Zadržavaju ih dovoljno dugo
da sustigne majku…
i da nastave marširati s najvećim krdom na planetu.
NAŠ PLANET 2
3. POGLAVLJE: SLJEDEĆI NARAŠTAJ
LISTOPAD
Neke životinje mladuncima pruže najbolji početak života
otiskujući se na uistinu zapanjujuća putovanja.
I nije važno samo kamo idu, nego i kada.
Meksička obala Tihog oceana.
Plaža izgleda pusto.
No ispod pijeska
u pokretu je na tisuće životinja.
Mladunčad maslinaste želve.
U listopadu je pijesak baš prave temperature za izlazak.
Prvi koji izbiju na površinu
miruju.
Svaki bi pokret mogao privući pozornost.
Moraju čekati ostale.
Uskoro kreću
na najopasnije putovanje u životu.
Bolje je da to učine zajedno.
Za lovce…
ovo je najveća gozba u godini.
Ugrabili su pola mladunaca s plaže.
No kornjačice nastavljaju nadirati u takvom broju
da grabežljivci naprosto ne mogu držati korak.
A to im je jedina šansa da stignu do mora.
Plima se povlači.
Za kornjačice situacija postaje još opasnija.
Jedina im je nada slijediti ostale.
Neke stignu do plićaka.
Ali čak ni tada nisu sigurne.
One koji prežive
u sljedeća će 24 sata plivati napornije nego ikada poslije.
Dok putuju, Zemljino magnetsko polje na njima ostavlja trag.
Mentalnu oznaku koja će ih dovesti nazad kad bude vrijeme za razmnožavanje.
Svaka maslinasta želva
prvih će 15 godina života provesti u Tihom oceanu,
hraneći se i rastući u samoći.
TIHI OCEAN - J. AMERIKA
Svaka će od njih proći stotine tisuća kilometara
dok jednoga dana ne promijeni smjer…
i započne dugo putovanje prema plaži na kojoj se izlegla.
Prvi put nakon više od desetljeća ova će kornjača tinejdžerica
upoznati druge predstavnike svoje vrste.
Njih četvrt milijuna.
To je najveće okupljanje kornjača na Zemlji.
Ovdje će se pariti i onda otplivati na obalu i položiti jaja.
Ona više nije malena kornjačica.
No plićaci su i dalje podjednako zastrašujući.
Kopno.
Prvo koje je dotaknula u 15 godina.
A sada ima hitnog posla.
Njezina su jaja spremna
i mora iskopati gnijezdo.
Ako ih položi ispod granice plime,
utopit će se.
No predaleko na plaži mogla bi se isušiti.
Zato je srednja razina vrlo popularna.
Dok još tisuće odraslih tek pristižu,
čak 80 % jaja položenih ovdje
slučajno unište druge ženke koje se gnijezde.
No one polože toliko jaja
da će milijuni ostati neoštećeni, duboko u pijesku.
Ona ih je položila stotinjak
i time odradila svoje.
No iduće će se godine, u isto vrijeme,
vratiti baš na ovu plažu i položiti ih još.
I to će činiti do kraja života.
JUŽNI ATLANTSKI OCEAN
Većina putovanja kojima je cilj razmnožavanje
tisućljećima se gotovo uopće nisu promijenila.
U zabačenom dijelu Atlantika, istočno od Južne Amerike,
nalaze se Falklandski otoci.
Južni morski slonovi ovamo se dolaze razmnožavati već tisućama godina.
Ovdje, na ovoj plaži, krajem listopada
nalaze se samo mladunci.
Majke su ih napustile prije nekoliko tjedana i sada su prepušteni sami sebi.
Za nekoliko će dana i oni otići
i započeti svoje živote oceanskih lutalica u dubokom moru.
No prvo moraju naučiti plivati.
Ovaj zaštićeni bazen pored plaže
naoko je dobro mjesto za to.
Ovdje se upoznaju s morem.
Instinktivno čine ispravne plivačke pokrete,
ali još nisu kadri pojmiti opasnost.
Orke.
Kitovi ubojice.
Ovo jato nije u prolazu.
Prešlo je stotine kilometara da bi ovamo došlo baš u ovo vrijeme.
Prije 20 godina ženka predvodnica otkrila je
kada mladunci dolaze u bazen za igru.
I kada, s plimom, i ona može doći do njega.
Dotad mora čekati.
Ako pogrešno procijeni vrijeme napada, nasukat će se na stijene.
Kad se plima digne dopola, dovoljno je duboko
baš za kita ubojicu.
Mladunci ne prepoznaju prijetnju
čak ni kad im se nalazi tik pred nosom.
Mladunče mora biti u vodi,
no za nju je još uvijek opasno plitko.
Pogrešan okret
i mogla bi se zaglaviti.
Gotovo da može dohvatiti mladunce.
Promatra i čeka
da joj se jedan od njih dovoljno približi.
Još ga živog nosi na otvoreno more.
Ova ženka orke jedina lovi na ovaj način.
I to čini za svoju cijelu obitelj.
Mladunče satima ostaje živo.
Ove su orke naučile iskoristiti godišnje putovanje morskih slonova.
I, što je možda jednako izvanredno,
točno znaju kada se svake godine trebaju vratiti.
Razmnožavanje na sigurnom nekim životinjama znači izbjegavanje gužve.
Novi Zeland.
Najudaljenija naseljiva kopnena masa do koje su stigli ljudi.
Da bi ovamo došli, Polinežani su morali prijeći na tisuće kilometara oceana.
Kao i svaka životinja.
No jedan posjetitelj ipak prelazi put od 6000 km
preko Južnog oceana, baš svake godine,
do najzabačenijih zakutaka otoka.
Sramežljiv je i tajanstven.
Fjordlandski tawaki pingvin.
Pingvin iz džungle.
Brine se za svog osmotjednog ptića
dok njegova partnerica u moru traži hranu.
Ne bude li to činio kako treba, mogla bi ga napustiti.
Stopa razvoda među pingvinima uistinu je visoka.
Zato mu je bolje da otjera baš svakoga.
Njegova se partnerica vratila na obalu nakon napornog dana skupljanja hrane.
No izaći na obalu nije lako.
Treba pogoditi pravi trenutak.
Skoro!
Bravo.
Da bi došla do gladnog ptića,
mora putovati preko stijena,
korijenja
i jaruga.
Ovo je dostava na pingvinski način.
Tata samo može zavidno gledati.
Kako raste ptić, raste i njegov apetit.
Da bi držala korak s potražnjom,
mama stazu s preprekama u džungli mora prelaziti
opet
i opet.
Da bi podigla svog ptića prehodat će dužinu maratona
i preplivati više od 1000 kilometara.
Izgubit će do polovice tjelesne težine.
Ali to je ne zaustavlja.
A onda, nakon deset dugih tjedana,
napokon joj je dosta.
Kako je dostavna služba došla kraju,
glad ptića tjera do mora.
Uz samu obalu ima sasvim dovoljno hrane,
no, začudo, on odlazi s drugima
i nastavlja plivati tisućama kilometara,
pola puta do Antarktike.
NOVI ZELAND
To je najduže pojedinačno putovanje nekog pingvina
i vrlo je vjerojatno besmisleno.
JUŽNI OCEAN - ANTARKTIKA
Smatra se da su njihovi preci s tim počeli prije 2 000 000 godina,
kad su hranu mogli pronaći samo ovdje.
A tu je rutinu očito teško prekinuti.
STUDENI
U studenom
porast količine dnevnog svjetla zagrijava Indijski ocean
i pokreće monsun.
INDIJSKI OCEAN - BOŽIĆNI OTOK
Na njegovom se putu nalazi Božićni otok.
Porast vlage koji nosi budi uspavanu vojsku.
Crveni rakovi s Božićnog otoka
danas gotovo stalno žive na kopnu.
No za disanje im i dalje treba vlaga u škrgama,
kao i more u kojem će položiti jaja.
Zato kreću na godišnje pješačenje do obale, što čine već 200 000 godina.
Međutim, u zadnje se vrijeme svašta promijenilo.
No tu je i pomoć.
Mještani su sagradili i posebne mostove
koji im omogućuju da najprometnije ceste prelaze vlastitim tempom.
A vodi ih i mreža podzemnih puteva.
Ubrzavaju korak
jer moraju uhvatiti plimu.
U samo jednoj noći četiri milijuna rakova stiže do obale.
Svaka ženka u valove istrese 100 000 jajašaca.
Jajašca se odmah izlegnu i postanu slobodno plivajuće ličinke.
Većinu godina velika većina bude pojedena ili odvučena u dubinu.
I nitko se ne vrati.
No, uz malo sreće, sljedećeg će ih mjeseca plima
opet izbaciti na obale otoka.
JUŽNI ATLANTSKI OCEAN
Tisućama kilometara južnije počinje još jedno prvo putovanje.
Kraj studenog, sredina ljeta na kraju svijeta.
Patagonija, najjužniji vršak Amerike.
Samo jedan veliki kopneni grabežljivac živi ovako daleko na jugu.
Puma.
Ovo je Machito.
Sivi.
Star je godinu dana i čeka ga najveća kušnja u životu.
Iako on to ne zna.
On i njegova sestra Niña u dobi su u kojoj bi se trebali razdvojiti
i pronaći vlastite teritorije.
Konkurencija među mužjacima
znači da će Machito morati putovati puno dalje od sestre.
No sada oboje moraju naučiti loviti.
Čak ni za njihovu majku
ne postoji veći izazov…
od lova na odraslog mužjaka guanaka, triput većeg od nje.
No ona je stručnjakinja.
Mladunci je pomno promatraju.
Da bi uspjela, mora mu se približiti na nekoliko metara.
I onda ne puštati, koliko god vožnja bila divlja.
Mladunci moraju iskoristiti besplatni obrok.
Njihovom se lagodnom životu bliži kraj.
Majka je za njih učinila sve što je mogla.
Nakon godine koju su proveli zajedno, njezin teritorij više nije njihov.
Vrijeme je da odu.
Nekoliko tjedana brat i sestra ostaju zajedno.
No uskoro će se njihovi putevi morati razići.
Niña, ženka, smjet će živjeti blizu majčina teritorija.
Machito neće.
Mužjaci imaju puno veće teritorije.
Da bi našao dovoljno prostora, možda će morati prijeći stotine kilometara.
Prvi put u životu
ostao je sam.
Nakon tjedana u pokretu umire od gladi.
Vidio je kako se lovi,
no je li dovoljno naučio?
Baš i ne.
Da bi našao hranu, mora se kretati dalje,
zaći dublje u nepoznate krajeve.
Ne staje…
dok ne osjeti neupitan miris svježe lovine.
No on je djelo…
golemog mužjaka.
Dvostruko je veći od Machita…
i mogao bi ga ubiti u samo nekoliko sekundi.
No on je previše gladan da bi sada odustao.
Začudo, starija se puma povlači
i dopušta mladcu da se nahrani,
što je kod mužjaka vrlo rijetko ponašanje.
Machitova hrabrost možda mu je kupila nešto vremena,
no njegovo je putovanje tek počelo.
Mužjaci pume putuju daleko i brzo.
Zbog toga se o njihovim samostalnim životima zna vrlo malo.
Smatra se da rijetki prežive prvu godinu samostalnosti.
Uz malo sreće, on će biti jedan od njih.
PROSINAC
Badnjak je, a obale Božićnog otoka jarko su crvene.
Jednom u desetljeću oceanske struje budu baš kako treba za povratak račića.
A ovo je jedan od najvećih ikada viđenih.
Milijarde prekrivaju grebene…
i zbunjuju lokalne stanovnike.
Pokušavaju se domoći kopna
kako god mogu.
Moraju se dokopati šume iz koje su došli njihovi roditelji
i u kojoj će biti sigurni, samo dva kilometra dalje.
No njihovi roditelji nisu bili veličine vrha pribadače.
Sada se rješavaju oklopa i ronilačka odijela mijenjaju
za nešto u čemu se lakše diše.
Spremni su.
No prije nego što uopće napuste plažu,
počinje neočekivani napad.
Majko?
Odrasli crveni rakovi očito baš i ne vole djecu.
Vrijeme je da odu s plaže. Brzo.
To zahtijeva penjanje uza zid.
Zastrašujuć kao što bi nama bio neboder.
Kad se popnu do vrha, moraju se prošuljati kroz grad.
No teško je pritajiti se
kad si član vojske koja broji nekoliko milijarda.
Svijet je jako opasan kad si jako malen.
Zato moraju biti oprezni.
Rub šume.
Sigurnost je na vidiku.
No prerano je za opuštanje.
Žuti ludi mravi
koji jedu račiće.
Oni koji prežive
za Božić će biti kod kuće.
Narednih će se pet godina hraniti i rasti,
a potom krenuti na put prema moru,
gdje će i sami proizvesti male račiće.
Prvo putovanje životinje gotovo je uvijek najizazovnije.
No neka su osobito zastrašujuća.
Mladi mali ždralovi suočavaju se s jednom od najtežih migracija od svih ptica.
Bježeći iz zaleđene Mongolije, putuju na jug kako bi zimu proveli u Indiji.
No to putovanje nije uvijek bilo ovako teško.
Prije 45 milijuna godina zemlja ispod njih bila je relativno ravna.
MONGOLIJA
Potom je zgnječena i izgurana u velike nabore,
čime je nastao najviši planinski lanac na zemlji.
Himalaja.
Da bi ga prešli, ždralovi se sada moraju popeti na 8000 metara nadmorske visine.
Što više lete, kisika je manje.
Tako iscrpljeni, podložni su napadima.
Suri orlovi, nošeni toplim zrakom koji se uzdiže uz strme obronke,
lebde iznad ždralova.
A onda se obrušavaju prema njima.
Da bi oborili tako krupni plijen, orlovi rade u paru.
Prvo se putovanje ovog ptića
pretvorilo u posljednje.
Postoje niži i sigurniji putevi od ovoga,
no ždralovima instinkti govore da biraju onaj kojim oduvijek lete.
Donedavno su bili suočeni s lovom
i gubitkom brojnih tradicionalnih hranilišta.
A onda im je jedno seoce u Sjevernoj Indiji
promijenilo sudbinu.
Stanovnici Khichana počeli su hraniti i štititi ždralove.
Svake je zime ždralova bilo sve više.
Sada njih 15 000 svake godine posjeti Khichan.
To je najveće okupljanje njihove vrste koje se igdje može vidjeti.
Za ptiće je putovanje na jug preko najvišeg planinskog lanca na Zemlji
napokon završilo.
Do sljedeće godine.
U ovom svijetu koji se mijenja
životinje u pokretu našu pomoć trebaju više nego ikada prije.
Tropske šume Yunnana posljednji su dom ugroženih divljih slonova u Kini.
U ožujku 2020.
šumu je pogodila najveća i najduža suša ikada zabilježena.
Drveće se osušilo,
a slonovi su gladovali.
Budući da se novi član obitelji uskoro trebao roditi,
krdo se odlučilo preseliti.
No ovo neće biti obično putovanje.
Njihova je priča zaokupila maštu cijelog svijeta.
Najveća je kopnena životinja
pokušavala naći mjesto za život
u najnaseljenijoj zemlji na svijetu.
Obitelj je krenula na sjever,
u Kinu koja je puno drugačija od one koju su ostavili za sobom.
Osam su mjeseci pješačili čudnim, novim krajolikom,
no nisu našli mjesto na kojem će ostati.
Zato je njihov najnoviji član rođen u pokretu.
To je za slonove izrazito neobično.
Početak života bit će mu vrlo naporan.
No, sada 17-člana obitelj morala je nastaviti putovati.
A za one koji su tek prohodali svaka je prepreka bila problem…
a svaka padina strma.
KINA
Nastavili su hodati još 400 kilometara.
Što su sjevernije zalazili,
manje su pripadali.
Da bi jeli ili pili,
morali su krasti.
No, što je nevjerojatno,
umjesto da ih otjeraju,
ljudi su im omogućili siguran prolaz…
i dopustili im da harače.
Nakon jednogodišnjeg marša bili su iscrpljeni.
Slonovi obično spavaju stojećke
i leže samo kad su potpuno izmoreni.
Nastavimo li mijenjati naš planet, sve će više životinja
biti prisiljeno na nova putovanja poput ovoga.
No njihov će sljedeći potez biti najneobičniji dosad.
Prijevod titlova: Jana Bušić