‫ב-2021,‬
‫העולם צפה‬ ‫במשפחה של פילים סיניים פראיים ישנים,‬
‫מותשים אחרי מסע אדיר בן 400 ק"מ.‬
‫לאחר שהבצורת הקשה ביותר שתועדה בהיסטוריה‬
‫הכריחה אותם לעזוב את יערות אבותיהם,‬
‫המשפחה הלכה לחפש בית חדש.‬
‫- סין -‬
‫גם לאחר שעברו אדמות חקלאיים רבות,‬
‫לא נראה היה שהם מתכננים לעצור.‬
‫אבל מה שהם עשו בהמשך הפתיע את כולם.‬
‫לאחר שעברה‬ ‫מתחת לכביש מהיר בן חמישה נתיבים,‬
‫המשפחה התקרבה לעיר קונמינג.‬
‫בתוך כמה ימים, הפילים הגיעו לפאתי העיר.‬
‫והם מצאו את עצמם במהרה בעולם חדש ומפחיד.‬
‫מפוחדת ומבולבלת,‬
‫למשפחה לא הייתה ברירה‬
‫אלא להסתובב ולהתחיל בצעדה ארוכה הביתה.‬
‫למרבה הפלא, למרות הנזק שהם גרמו,‬
‫לא רק שהמקומיים הפגינו כלפיהם סובלנות,‬ ‫הם גם עזרו להם,‬
‫ומאות אלפי דולרים הושקעו‬ ‫כדי להנחות אותם ההביתה בבטחה.‬
‫אחרי כמעט שנתיים‬
‫ויותר מ-1,000 ק"מ בדרכים,‬
‫השיירה העייפה הגיעה חזרה ליערות הדרומיים‬
‫שם הייתה הקלה בבצורת.‬
‫כנגד כל הסיכויים,‬
‫לחלק הזה בסיפור של המשפחה היה סוף טוב.‬
‫אבל הוא הראה‬ ‫שכאשר בעלי חיים מתמודדים עם שינוי דרמטי,‬
‫הדחף להתרחק עשוי להיות אדיר.‬
‫- כוכב הלכת המופלא 2 -‬
‫- פרק רביעי:‬ ‫החופש לנדוד -‬
‫- ינואר -‬
‫הכוכב שלנו, שמסתובב סביב השמש, נטוי.‬
‫ובינואר,‬
‫המשמעות היא קיץ בצידו הדרומי.‬
‫- ים ודל -‬
‫למרות שבתחתית העולם, זה לא תמיד ברור.‬
‫אפילו בשיא הקיץ,‬
‫הטמפרטורות באנטרקטיקה‬ ‫בקושי עולות מעל האפס.‬
‫אבל עם אור יום במשך 24 שעות,‬
‫יש עכשיו מספיק חום‬ ‫כדי להמס את קרח הים סביב היבשת.‬
‫וזה חשוב לפינגווינים לבני-האוזן,‬
‫שצריכים להגיע ליבשה כדי להתרבות.‬
‫במשך השבועות האחרונים, חייהם סבבו סביב‬
‫מסע יומי בן 30 ק"מ‬
‫לאזורי האכילה שלהם בים הפתוח.‬
‫עכשיו, כשבטנם מלאה,‬ ‫הם חוזרים לגוזלים שלהם.‬
‫אחרי יום במים,‬
‫לוקח זמן לרגליים שלהם לחזור לעצמן.‬
‫לבני-אוזן זקוקים לסלעים נטולי קרח‬
‫כדי להטיל עליהם את ביציהם‬ ‫ולגדל את צאצאיהם.‬
‫אז בישורת האחרונה הם לרוב מדדים בעלייה‬
‫לראשי צוקים מוכי רוחות.‬
‫הגוזלים שלהם בקעו לפני שמונה שבועות‬ ‫וכעת כמעט הגיעו לבגרות.‬
‫בחלון הקיץ הקצר של אנטרקטיקה,‬
‫הם עומדים בקצב לפרוח מהקן‬ ‫לפני שהחורף יחזור.‬
‫ככל שהגוזל שמנמן יותר,‬ ‫כך גדלה דרישתו למזון.‬
‫ויש הורים שאינם ששים להיענות לדרישתם.‬
‫אבל ישנה חשיבות להתנהגות הזאת.‬
‫בכך שהם מכריחים את הגוזלים‬ ‫לעבוד תמורת מזון,‬
‫המבוגרים מסוגלים להעריך את הכוח שלהם…‬
‫את הסיבולת שלהם,‬
‫והקואורדינציה שלהם.‬
‫הסיכוי למזון מפתה את הגוזלים‬ ‫להגיע אל המים.‬
‫אבל לא ממש להיכנס אליהם.‬
‫נראה שאפילו בשביל פינגווין,‬
‫הצעד הראשון בכניסה למים קרים‬ ‫דורש קצת אומץ.‬
‫אבל דרוש רק אמיץ אחד‬
‫על מנת שאחרים ילכו בעקבותיו.‬
‫בריכות רדודות ומוגנות הן דרך בטוחה‬ ‫לבחון את פרוותיהם החסינות למים.‬
‫וכשהקיץ כל כך קצר כאן,‬
‫הם יזדקקו להן בקרוב מאוד.‬
‫תוך זמן קצר,‬
‫הים סביב אנטרקטיקה יכוסה שוב בקרח.‬
‫אז הגוזלים הצעירים חייבים‬ ‫להגיע לים הפתוח עכשיו אם ברצונם לאכול.‬
‫אבל הם לחוצים.‬
‫ומסיבה טובה.‬
‫מי רוצה לחלוק את המים‬ ‫עם כלב ים נמרי באורך שלושה מטרים?‬
‫ולא רק אחד.‬
‫אלא שלושה.‬
‫כמו החיה שעל שמה הם קרויים,‬ ‫הם צדים על ידי מארב לטרף.‬
‫וגוזלים לבני-אוזן הם מטרות קלות.‬
‫אבל בלי קשר לסכנה,‬
‫הצורך של הפינגווינים לאכול גדול.‬
‫לבני-אוזן הם הפינגווינים המהירים בעולם.‬
‫אם הם יכולים להימנע ממארב, יש להם סיכוי.‬
‫הפינגווינים הצעירים‬ ‫נשארים יחד בשביל הביטחון.‬
‫אבל בכל המהומה, גוזל אחד נפרד מהקבוצה.‬
‫עכשיו זה אחד על אחד.‬
‫התקווה היחידה של הפינגווין‬ ‫היא הזריזות והסיבולת המצוינים שלו.‬
‫אז ככל שהמרדף ארוך יותר,‬ ‫כך הסיכויים שלו טובים יותר.‬
‫הפינגווין הצעיר ובר המזל הזה‬ ‫יכול עכשיו להצטרף לאחרים.‬
‫והאוקיינוס הפתוח מחכה.‬
‫- פברואר -‬
‫בפברואר,‬
‫צדו הצפוני של הכוכב מרוחק מהשמש.‬
‫אז באמצע החורף הארקטי,‬
‫החשכה כמעט רצופה,‬
‫והאור היחיד מגיע מזוהר הקוטב.‬
‫התצוגות השמימיות האלה נוצרות‬
‫כשחלקיקים טעונים חשמלית מהשמש מתנגשים‬
‫בשדה המגנטי של כדור הארץ.‬
‫זה הזמן שבו אינספור בעלי חיים‬ ‫מתחילים את מסעם הארוך‬
‫לאזורים הצפוניים האלה.‬
‫במרחק של 5,000 ק"מ דרומה,‬
‫אווזי הקוטב בדיוק החלו בנדידה השנתית שלהם.‬
‫בהנהגת המבוגרים המנוסים והוותיקים,‬
‫הם עוקבים אחר הפשרת השלגים‬ ‫כשהיא מתפשטת צפונה,‬
‫ועפים ממפרץ מקסיקו‬
‫לשטחי הרבייה שלהם באזור הארקטי.‬
‫הם יגיעו לטונדרה‬
‫בדיוק כשהימים הארוכים של הקיץ‬ ‫יוצרים את התנאים המושלמים‬
‫לגדל את גוזליהם.‬
‫הם משתמשים בציוני דרך טבעיים,‬ ‫כמו אגמים ונהרות,‬
‫כדי למנוע מהם לסטות מהמסלול.‬
‫אבל היום,‬
‫העולם מתחתיהם שונה מאוד‬
‫מהעולם שמעליו טסו אבות אבותיהם.‬
‫במקום שבו הייתה פעם סוואנה אינסופית,‬
‫יש כיום אדמה חקלאית תעשייתית.‬
‫אבל זה לא בהכרח דבר רע לאווזים.‬
‫כדי להגיע לאזור הארקטי,‬
‫על הלהקות "לתדלק" באופן קבוע לאורך הדרך,‬
‫אז שדות החיטה העצומים באמריקה‬
‫הפכו לתחנות חיוניות לעצירה.‬
‫האספקה הכמעט אינסופית של מזון‬
‫גרמה לכך שאוכלוסיית אווזי הקוטב‬
‫הוכפלה ב-50 השנים האחרונות.‬
‫אבל יש מחיר להפיכתם‬ ‫לאחד ממיני האווזים הנפוץ בעולם.‬
‫לא כל דבר בעולם המודרני הזה‬ ‫הוא כפי שהוא נראה.‬
‫רבע מיליון מהם נורים בכל שנה.‬
‫- מפרץ מקסיקו -‬
‫אווזי קוטב צריכים להתמודד מול ציידים‬
‫לאורך רוב המסלול שלהם.‬
‫אבל ממש בין שני נתיבי הנדידה באמריקה‬
‫שוכנת אדמת ביצה בה הם מוגנים.‬
‫"צוקי לואס" במיזורי.‬
‫זו אחת מנקודות העצירה החשובות ביותר‬
‫במסעם הארוך צפונה.‬
‫אורך השהות שלהם תלוי במזג האוויר.‬
‫בפברואר, רוחות קפואות‬ ‫שנושבות מהקוטב הצפוני‬
‫יכולות לגרום לטמפרטורות לרדת פתאום.‬
‫ואם קפוא כאן,‬
‫התנאים במקום אליו פניהם מועדות‬ ‫יהיו גרועים בהרבה.‬
‫אז בינתיים, כל הטיסות צפונה מושעות.‬
‫הם אולי אווזי קוטב,‬
‫אבל נראה שלא ממש נוח להם על הקרח.‬
‫כששוליו של האגם קפואים,‬
‫הציפורים מתרכזות במרכז.‬
‫ככל שנהיה צפוף יותר,‬ ‫כך יש פחות מקום לתמרון.‬
‫וזה מתאים לאורח אחר.‬
‫נשרים קירחים מגיעים הנה‬
‫מרחבי צפון אמריקה.‬
‫והם מתזמנים את הגעתם לזו של אווזי הקוטב.‬
‫האווזים גדולים מדי מכדי להיחטף באוויר,‬
‫אז הנשרים משתמשים באסטרטגיית ציד שונה.‬
‫כשהם עפים מעל הלהקה,‬ ‫הם מפחידים את הציפורים כדי שיעופו.‬
‫ככל שהאווזים צפופים יותר, כך עדיף לנשרים.‬
‫בבהלתם, האווזים מתנגשים זה בזה,‬
‫וכנפיים נשברות.‬
‫ציפורים פצועות נותרות לבדן על הקרח‬
‫או אינן מסוגלות לברוח מתחת למים.‬
‫כולם יישארו פגיעים‬ ‫כל עוד החזית הקרה תימשך,‬
‫ונדידתם מכאן עדיין חסומה על ידי קרח ושלג.‬
‫בחזרה באזור הארקטי,‬ ‫השמש מתחילה להתחזק אט אט.‬
‫אבל בסוף פברואר,‬
‫הקרניים שלה עוד בקושי נראות מעל האופק.‬
‫בתנאים קפואים כאלה יש מעט מזון‬
‫ורוב בעלי החיים נסוגים דרומה‬
‫או נכנסים לשנת חורף.‬
‫אבל החיה הזו בוחרת בדרך אחרת.‬
‫שונר, החתול הצפוני ביותר בעולם.‬
‫הוא מוגן היטב מפני הקור, כך שהוא לא נסוג.‬
‫אבל ייתכן שיצטרך לעבור מרחקים גדולים‬ ‫כדי למצוא מזון.‬
‫אחד אפילו תועד‬
‫הולך יותר מ-3,000 קילומטרים בשנה אחת בלבד,‬
‫מרחק שלא חשבו שהוא אפשרי.‬
‫- צפון האוקיינוס השקט -‬
‫החתול הזה מסתמך כמעט לחלוטין‬ ‫על סוג אחד של טרף.‬
‫וכרגע יש מעט מאוד ממנו בסביבה.‬
‫ארנבות שלג.‬
‫איתורן הוא רק חצי מהאתגר.‬
‫שונר צריך לאכול כל כמה ימים‬
‫לכן הוא לעולם לא מפסיק לחפש.‬
‫יש לו מזל.‬
‫הוא זיהה ריח נוסף.‬
‫הארנבת שולטת בעצביה‬
‫ובוטחת בהסוואתה.‬
‫השונר לא יכול לנצח את הטרף שלו במרדף ארוך,‬
‫אז עליו להתקרב.‬
‫סוף סוף ארוחה.‬
‫- מרץ -‬
‫בעוד חצי הכדור הצפוני של כדור הארץ‬ ‫נוטה חזרה לכיוון השמש‬
‫ומביא עמו את ימיו הארוכים יותר של מרץ,‬
‫עדרי האנטילוקפרה האמריקנית‬ ‫מתחילים את נדידתם השנתית.‬
‫המסע שלהם ייקח אותם‬ ‫מהמישורים המושלגים של דרום ויומינג‬
‫אל העמקים השופעים של הרי הרוקי,‬
‫שם הם יולידו את צאצאיהם.‬
‫אבל היום, דרכם השתנתה ללא הכר.‬
‫ובתור התחלה, עליהם לעבור דרך שדות נפט וגז.‬
‫זכר מנסה את מזלו.‬
‫האנטילוקפרות זהירות,‬
‫במיוחד כשהן נתקלות בבני אדם.‬
‫בינתיים הכול בסדר.‬
‫עכשיו שאר העדר.‬
‫ו… קדימה!‬
‫- הרי הרוקי -‬
‫במהלך החודשים הקרובים,‬
‫הם ינדדו 200 ק"מ‬
‫כדי להגיע לשטחי ההמלטה שלהם בצפון.‬
‫מסע שהופך מאתגר יותר מדי שנה.‬
‫גדרות שנועדו למנוע מחיות משק לצאת‬
‫יעילות באותה מידה‬ ‫במניעת כניסתן של האנטילוקפרות.‬
‫אבל זה המסלול שבו אבות אבותיהם עברו,‬
‫אז הם מתמידים.‬
‫לאחרונה, אנטילוקפרה אחת חצתה כ-150 גדרות‬
‫בנדידתה צפונה.‬
‫אבל קרניים מחודדות וחוטי תיל‬
‫עלולים להיות שילוב לא נעים.‬
‫וגדרות הן בוודאי לא הצרה היחידה.‬
‫מסוכנים יותר הם הכבישים המהירים‬ ‫שכעת חוצים את דרכם.‬
‫מדובר אולי‬ ‫בחיה היבשתית המהירה ביותר באמריקה…‬
‫אבל היא לא תמיד יכולה להתחמק ממכונית.‬
‫השינויים שקרו ב-200 השנים האחרונות‬
‫הפחיתו את מספר האנטילוקפרות האמריקניות‬ ‫ביותר מ-90 אחוזים.‬
‫אבל יש גם מעט חדשות טובות.‬
‫נאמנותן של האנטילוקפרות למסלול של אבותיהן‬
‫אפשרה לבנות גשרים עיליים‬ ‫בנקודות חצייה חשובות‬
‫שמנעו כמעט‬ ‫את כל תאונות הדרכים הקטלניות באזור.‬
‫כשהעדר ממשיך צפונה,‬ ‫הוא מגיע למערב הפרוע האמיתי.‬
‫כאן, עליו להתמודד‬ ‫עם מכשולים שאינם מעשה ידי אדם,‬
‫אלא טבעיים.‬
‫השלג נמס עכשיו,‬
‫עדות לכך‬ ‫שהם עומדים בזמנים להגיע לשטחי ההמלטה שלהם‬
‫בדיוק בזמן כדי ללדת שם.‬
‫אבל חילופי העונות מביאים גם בעיות.‬
‫לפניהם נמצא נהר גרוס ונטרה שבוויומינג‬ ‫שכמעט עולה על גדותיו ממי שלגים.‬
‫על האנטילוקפרות לחצות אותו‬ ‫כדי להגיע לאזור הרבייה שלהן,‬
‫אבל הן נראות לחוצות.‬
‫לא בנוגע לנהר עצמו,‬
‫אלא בנוגע לטורפים‬ ‫שעלולים להסתתר בגדה הנגדית.‬
‫במים,‬
‫המהירות שלהם ביבשה לא תהיה רלוונטית.‬
‫אבל טורפים, כמו זאבים ופומות הרים,‬
‫ניצודו כיום כמעט עד כדי הכחדה,‬
‫אז הסיכוי לתקיפה כאן קלוש.‬
‫אלא שהאנטילוקפרות לא יודעות את זה.‬
‫הזהירות עדיין משתלמת.‬
‫היא הביאה אותן עד כאן.‬
‫כמה שבועות לאחר שיצאו לדרך,‬
‫הן מגיעות סוף סוף לאזורי הרבייה שלהן,‬
‫העמקים הפוריים של הרי הרוקי.‬
‫- צפון האוקיינוס השקט -‬
‫חצי האי באחה שבמקסיקו‬
‫לא חווה את החורפים הקרים של הצפון.‬
‫אז הטמפרטורות המתונות של הים סביבו‬ ‫בתקופה הזו של השנה‬
‫הופכות אותו למפלט עונתי מצוין‬
‫לאחד הנוודים המצטיינים ביותר בעולם‬ ‫למרחקים ארוכים.‬
‫לווייתנים אפורים.‬
‫עכשיו אמצע מרץ,‬
‫ולפני שישה שבועות, הנקבה הזאת ילדה כאן.‬
‫המים המוגנים חמים ונקיים מטורפים.‬
‫זה פעוטון מעולה.‬
‫אבל לשלמות כזו יש מחיר.‬
‫אין מזון לאימא הזאת, והיא כאן מדצמבר.‬
‫אז ברגע שהגור שלה חזק מספיק,‬
‫היא תוביל אותו 8,000 ק"מ צפונה‬
‫לאזורי האכילה שלהם בים ברינג שבאלסקה,‬
‫הנדידה הארוכה ביותר של יונק כלשהו.‬
‫למרבה המזל, הצאצא שלה גדל מהר.‬
‫כשהוא אוכל יותר מ-200 ליטר חלב ביום,‬
‫התינוק ששוקל טונה מלא אנרגיה.‬
‫למזלו, אמו מכירה את המקום המושלם עבורו‬ ‫לשחרר קיטור.‬
‫ממש פה.‬
‫שרטון רדוד באמצע הלגונה.‬
‫וברור שזה המקום להיות בו.‬
‫כשהגאות נכנסת פנימה מעל הגדה הרדודה,‬
‫היא יוצרת זרם עדין‬
‫שמושך לווייתנים מרחבי הלגונה.‬
‫זו ההיכרות הראשונה של הגור‬ ‫לחברה של לווייתנים.‬
‫ונראה שהוא קצת ביישן.‬
‫עדיף להישאר קרוב לאימא.‬
‫השרטון הוא מקום טוב‬
‫לתרגל את כישורי השחייה‬ ‫להם הוא יזדקק במסע הארוך צפונה.‬
‫מדוזות נישאות יחד עם הזרם,‬
‫אבל הוא שוחה נגדו.‬
‫הוא משתמש בו כמו הליכון תת-ימי‬ ‫כדי לבנות את הסיבולת שלו.‬
‫בכל שנה, יותר מאלף לווייתנים אפורים‬ ‫נודדים ללגונה הבודדה הזו.‬
‫אבל לא כולם הם נקבות עם גורים.‬
‫רבים מהם זכרים גדולים‬ ‫שעושים את המסע הארוך הנה‬
‫בתקווה למצוא בת זוג.‬
‫נקבות עם צאצאים בהחלט לא מעוניינות,‬
‫אבל זה לא דוחה את הזכר הרומנטי הזה.‬
‫והתרחקות משם בשחייה רק מעודדת אותו.‬
‫ברור שקשה לקבל דחייה‬
‫כשעברת חצי עולם כדי להגיע לכאן.‬
‫ועכשיו נראה‬ ‫שהוא מוציא את התסכול שלו על הגור,‬
‫מכריח אותו לרדת מתחת לפני המים.‬
‫לבסוף, הזכר מבין את הרמז.‬
‫הגיע הזמן שהזוג ישים פעמיו צפונה.‬
‫מאז שהגיעה לפני שלושה חודשים,‬
‫הנקבה איבדה שליש ממשקל גופה.‬
‫אז עכשיו עליה להתחיל‬ ‫במסע הארוך בחזרה לאזורי האכילה שלה.‬
‫הצאצא שלה יזדקק למזל כדי להשלים את המסע.‬
‫אחד מכל שלושה גורים של לווייתנים אפורים‬
‫לא מגיע ליעדו.‬
‫- האוקיינוס האטלנטי‬ ‫קו המשווה -‬
‫הנטייה של כדור הארץ מניעה את כל הנדידות.‬
‫אבל אפילו בקו המשווה,‬ ‫שבו לנטייה יש השפעה עונתית מועטה,‬
‫יש כמה בעלי חיים שנמצאים כל הזמן בתנועה.‬
‫נמלי גדוד.‬
‫בכל יום,‬ ‫כל אחת מהן רצה מרחק מקביל למרתון אנושי‬
‫במטרה לאסוף מזון.‬
‫הנמלים המסוימות האלה‬ ‫מתמחות בלכידת זחלים של חרקים אחרים.‬
‫פועלות שסוחבות את הטרף שלהן‬
‫מקבלות עזרה‬ ‫בחציית רווחים במצע העלים מאחרות‬
‫אשר יוצרות גשרים חיים.‬
‫שבילי פרומונים מובילים אותן‬ ‫למפקדה הזמנית שלהן.‬
‫מחנה ארעי.‬
‫קן שבנוי כולו מגופן של הנמלים עצמן.‬
‫מאחורי הקיר החי מסתתר‬
‫מרכז השליטה של המושבה,‬
‫המלכה וצאצאיה החדשים ביותר.‬
‫כל המחנה בילה כאן בשבועיים האחרונים.‬
‫אבל זה עומד להשתנות.‬
‫היום הופך ללילה‬
‫ואיתות עובר דרך המושבה.‬
‫אות כימי שמגיע מעומק המחנה.‬
‫המסר ברור.‬
‫הגיע הזמן לזוז.‬
‫לחרקים הקטנים האלה יש תיאבון גדול.‬
‫לאחר שלא השאירו טרף חי ביער סביבם,‬
‫עליהם כעת לעבור ולמצוא שטחי אכילה חדשים.‬
‫כשהן עוקבות אחר אחד משבילי הליקוט הראשיים,‬
‫פועלות מעבירות את הזחלים שבקעו זה עתה…‬
‫בזמן שהחיילות שומרות על השוליים.‬
‫ייתכן שישנן עד חצי מיליון נמלים‬ ‫במושבה הזאת,‬
‫ואף אחת לא תישאר מאחור.‬
‫הסיבה שהן מתקדמות בחסות החשכה‬
‫מתבהרת כעת.‬
‫המלכה עצמה בתנועה.‬
‫היא גדולה יותר מכל נמלה אחרת.‬
‫ובשבועיים האחרונים‬
‫היא מטילה ביצה כל דקה בערך‬
‫ולכן אינה מסוגלת ללכת.‬
‫עכשיו,‬ ‫כשמשימות הרבייה שלה מושעות באופן זמני,‬
‫היא יכולה לעבור לשטחי ציד חדשים.‬
‫זו הפעם היחידה שניתן לראות אותה בשטח פתוח.‬
‫והמלכה אינה הנוסעת החשובה היחידה של הגדוד.‬
‫באירוע נדיר שקורה רק כל כמה שנים,‬
‫זחלים גדולים במיוחד מופיעים,‬ ‫אותם סוחבות הפועלות.‬
‫אלה הזכרים הצעירים והמלכות לעתיד,‬
‫שבקרוב יעזבו את המושבה הזו‬ ‫ויקימו שושלות משל עצמם.‬
‫לפני שהיום עולה, הגדוד מקים מחנה.‬
‫הם ימשיכו ללכת בכל לילה‬ ‫עד שיגיעו לאזור ציד חדש.‬
‫עד אז, המלכה תהיה מוכנה להטיל עוד ביצים‬
‫ולהוסיף עוד פועלות לאימפריה שלה.‬
‫- אפריל -‬
‫- צפון האוקיינוס השקט -‬
‫בחזרה בצפון,‬
‫הלווייתנית האפורה והגור שלה‬
‫בשבוע הרביעי לנדידה האפית שלהם.‬
‫מאז שעזבו, הצעיר העלה יותר מ-1,000 ק"ג,‬
‫אבל אמו לא אכלה כבר חודשים.‬
‫ועליה לחצות עוד הרבה אוקיינוס‬
‫לפני שתוכל להתחיל בסעודה שלה בים ברינג.‬
‫הם נשארים קרוב לחוף,‬ ‫נעזרים בסימנים חזותיים שיכוונו אותם.‬
‫היא עשתה את המסע הזה פעמים רבות‬ ‫ב-30 השנים האחרונות,‬
‫והרבה השתנה מאז המסע הראשון שלה.‬
‫ובכל זאת, היא לא נרתעת מתשומת לב אנושית.‬
‫ונראה שהגור בהחלט מתענג מאור הזרקורים.‬
‫החוף הצפוף של קליפורניה נראה שונה לגמרי‬
‫מהמפרץ המוגן שלהם במקסיקו.‬
‫ויהיה רק יותר ויותר צפוף מכאן והלאה.‬
‫בקרוב, הזוג יגיע לנמל לוס אנג'לס,‬
‫הגדול ביותר בצפון אמריקה.‬
‫כמעט 2,000 ספינות משתמשות בו מדי שנה.‬
‫רעש המנועים הקבוע‬ ‫משבש את הצלילים התת-מימיים,‬
‫מבלבל את הלווייתנים‬ ‫ומגביר את הסיכון להתנגשות.‬
‫עשרות לווייתנים מתים בכל שנה‬ ‫מפגיעות של ספינות במים האלה.‬
‫הלווייתן האפור הזה‬
‫היה אחד מחסרי המזל.‬
‫האם והגור נמנעו‬ ‫מנתיבי הספנות העמוסים ביותר.‬
‫אבל החלק הכי מסוכן במסע נמצא ממש לפניהם.‬
‫מפרץ מונטריי.‬
‫שלושים וחמישה ק"מ של ים פתוח.‬
‫היצמדות לחוף כאן תגזול זמן יקר.‬
‫אז היא מובילה את הגור שלה‬ ‫אל המים העמוקים של המפרץ.‬
‫אבל זה מסוכן.‬
‫היא יודעת מה יש שם.‬
‫היא עוברת למצב התגנבות,‬
‫מפסיקה את קריאות הקשר הרגילות שלה‬
‫ועולה אל פני המים כמה שפחות.‬
‫אורקות.‬
‫לווייתנים קטלניים.‬
‫הם מכירים את המים האלה היטב,‬
‫והם משחרים לטרף.‬
‫האם והגור התגלו.‬
‫לווייתן אפור בוגר שוקל פי עשרה מאורקה‬
‫ועשוי להיות יריב אימתני.‬
‫אז הלהקה מקיפה אותם בזהירות,‬ ‫מחפשת הזדמנות.‬
‫הם לא רוצים את האם.‬
‫הם רוצים את הגור שלה.‬
‫הם עולים על גבו‬ ‫ומאלצים אותו לרדת מתחת למים,‬
‫בניסיון להטביע אותו.‬
‫בתמיכת אמו,‬
‫הוא שרד את המתקפה הראשונה.‬
‫אבל הוא נפצע.‬
‫ועכשיו, הלהקה קוראת לתגבורת.‬
‫זכר ענק במשקל חמש טונות.‬
‫בכוחות מחוזקים אלו,‬
‫האורקות עוברות למתקפה כוללת.‬
‫האם אינה יכולה לעשות הרבה.‬
‫במהירות ניגוח מלאה,‬
‫זה כמו להיפגע מאוטובוס.‬
‫התוצאה בלתי נמנעת.‬
‫האם תצטרך להמשיך את המסע שלה לבדה.‬
‫עבור בעלי חיים רבים,‬
‫האינסטינקט לנוע הוא אדיר,‬
‫למרות הסכנות.‬
‫אבל על כל מסע שמסתיים בטרגדיה,‬
‫אינספור מיליונים מגיעים ליעדם.‬
‫דבר שמאפשר להם לקצור את הפירות‬ ‫בדמות תנאים טובים יותר‬
‫והזדמנויות חדשות.‬
‫והנדידות האלה חיוניות גם עבור אחרים.‬
‫עם זאת, אנחנו שינינו את כדור הארץ כיום.‬
‫ניתקנו נתיבי אבות קדמונים…‬
‫והשפענו גם על הפינות הנידחות ביותר בעולם.‬
‫אבל יש תקווה.‬
‫אנחנו יודעים על המסעות האלה יותר מאי פעם.‬
‫ובעזרתנו,‬
‫חיות רבות מתגברות כעת‬ ‫על אתגרי העולם המודרני שלנו.‬
‫בשביל כוכב לכת בריא ומחובר,‬ ‫עלינו לשמר את החופש לנוע.‬
‫ואם נעשה זאת,‬
‫המסעות החיוניים של כל חיה וחיה‬
‫ימשיכו עוד שנים רבות.‬
‫תרגום כתוביות: ניתאי גת‬