Svijet je 2021. godine
gledao kako obitelj divljih kineskih slonova spava,
iscrpljena nakon 400 kilometara dugog putovanja.
Istjerana iz prašuma svojih predaka najgorom sušom koja je ikad zabilježena,
obitelj je krenula u potragu za novim domom.
KINA
Proputovali su prostranstva poljoprivrednih površina,
a i dalje se nije činilo da će se stati.
No njihov je sljedeći potez sve iznenadio.
Prošavši ispod autoceste s pet traka, obitelj se približila gradu Kunmingu.
Za nekoliko su dana slonovi stigli do granica grada.
Ubrzo su se našli u zastrašujućem, novom svijetu.
Uplašenoj i dezorijentiranoj,
obitelji nije preostalo ništa drugo
nego da se okrene i započne dugi marš kući.
Nevjerojatno je što, usprkos šteti koju su prouzročili,
lokalno stanovništvo slonove nije samo toleriralo, nego im je i pomagalo,
potrošivši stotine tisuća dolara da ih sigurno vrate kući.
Nakon gotovo dvije godine i više od 1000 kilometara puta,
umorna je povorka stigla do južnih šuma
u kojima je suša popustila.
Usprkos svemu, ovaj je dio priče ove obitelji završio sretno.
No ujedno je pokazao da, kad su životinje suočene s drastičnom promjenom,
nagon za odlaskom može biti neodoljiv.
NAŠ PLANET 2
4. POGLAVLJE: SLOBODA KRETANJA
SIJEČANJ
Naš planet oko Sunca putuje pod nagibom.
A u veljači to znači da je na južnom kraju ljeto.
WEDDELLOVO MORE
Iako na dnu svijeta to nije uvijek očito.
Čak i kad je ljeto na vrhuncu,
temperature na Antarktici jedva se popnu iznad nule.
No s 24 sata dnevnog svjetla
topline ima baš koliko treba da otopi morski led oko kontinenta.
A to je važno gentu pingvinima
koji se moraju dokopati kopna da bi se mogli razmnožavati.
Zadnjih nekoliko tjedana njihove živote pokreće
svakodnevno putovanje od 30 kilometara
do hranilišta u moru.
A sada se, punih trbuha, vraćaju svojim ptićima.
Nakon cijelog dana u vodi,
treba im neko vrijeme da bi im se noge rashodaju.
Gentu pingvinima trebaju stijene bez leda na kojima će snijeti jaja i podići mlade.
Zbog toga put kući uglavnom podrazumijeva geganje uzbrdo
do vjetrovitih vrhova litica.
Ptići su se izlegli prije osam tjedana i sada su skoro sasvim narasli.
U kratkom ljetu na Antarktici moraju se opernatiti do povratka zime.
Što je ptić bucmastiji, traži više hrane.
A neki im roditelji baš i ne žele udovoljiti.
No ovo ponašanje ima smisla.
Tjerajući ptiće da se potrude za obrok,
odrasli mogu procijeniti njihovu snagu…
izdržljivost
i koordinaciju.
Mogućnost dobivanja hrane ptiće mami do vode.
Iako ne baš u nju.
Čini se da čak i kod pingvina
prvi korak u hladnu vodu zahtijeva određenu hrabrost.
No dovoljno je da jedan povede
da bi ga drugi slijedili.
Plitki i zaštićeni bazeni siguran su način da isprobaju svoje vodootporne ogrtače.
A uz tako kratka ljeta,
uskoro će im trebati.
Uskoro će mora oko Antarktike opet biti prekrivena ledom.
Ako se žele hraniti, ptići sada moraju krenuti prema otvorenom moru.
No nervozni su.
I to s razlogom.
Tko bi htio ući u vodu s trometarskim morskim leopardom?
I to ne samo jednim…
nego tri.
Poput svojih imenjaka, oni plijen love iz zasjede.
A ptići gentu pingvina lake su mete.
Bez obzira na opasnost, glad pingvina je velika.
Gentu pingvini najbrži su pingvini na svijetu.
Uspiju li izbjeći zasjedu, imaju šansu.
Mladi se pingvini drže zajedno zbog sigurnosti.
No u toj se zbrci jedan ptić odvojio.
Sad su jedan na jedan.
Okretnost i izdržljivost pingvinova su jedina nada.
Što je potjera duža, šanse su veće.
Ovaj se sretni mladi pingvin sada može pridružiti ostalima.
A otvoreno ih more čeka.
VELJAČA
U veljači je sjeverni dio planeta otklonjen od Sunca.
Zato je usred arktičke zime tama gotovo neprekidna,
a jedina svjetlost dolazi od aurore.
Ova prozračna predstava nastaje
kad se električki nabijene čestice sa Sunca
sudare sa Zemljinim magnetskim poljem.
Ovo je vrijeme kad nebrojene životinje kreću na duga putovanja
u sjeverne predjele.
Pet tisuća kilometara južnije
snježne su guske tek započele svoju godišnju migraciju.
Predvođene starijim, iskusnijim jedinkama,
kreću se prema sjeveru prateći topljenje leda…
i iz Meksičkog zaljeva lete
prema mjestu za parenje na Arktiku.
Stići će do tundre
baš kad dugi, ljetni dani stvore savršene uvjete
za podizanje ptića.
Koriste prirodne orijentire, kao što su jezera i rijeke,
da ne bi skrenule s puta.
No danas je svijet pod njima puno drugačiji
od onoga nad kojim su letjeli njihovi preci.
Na mjestu nekoć beskrajnih savana
sada se nalaze industrijske poljoprivredne površine.
Što za guske nije nužno loše.
Da bi stigla do Arktika, jata putem trebaju redovito puniti gorivo,
pa su polja američke žitnice postala ključne postaje.
Ova gotovo beskrajna zaliha hrane
dovela je do toga da se populacija snježnih gusaka u 50 godina udvostručila.
No titula najbrojnije vrste gusaka na svijetu ima svoju cijenu.
U ovom modernom svijetu sve nije kao što se čini.
Svake ih se godine ubije četvrt milijuna.
MEKSIČKI ZALJEV
Snježne guske moraju se nositi s lovcima duž velikog dijela puta.
No između dvaju američkih migracijskih koridora
nalazi se močvarno područje u kojem su zaštićene.
Loess Bluffs u Missouriju.
To je jedna od najvažnijih postaja na njihovom dugom putu na sjever.
Koliko će ostati, ovisi o vremenu.
U veljači ledeni vjetrovi koji pušu s Arktika
mogu uzrokovati nagli pad temperature.
A ako je ovdje ledeno,
na njihovom će odredištu uvjeti biti puno gori.
Zato su zasad svi letovi na sjever obustavljeni.
Možda se zovu snježne guske,
no čini se da se na ledu ne osjećaju kao kod kuće.
Kad su rubovi jezera zaleđeni,
ptice se okupe u sredini.
Što je gužva veća, manje je manevarskog prostora.
To pak odgovara jednom drugom posjetitelju.
Američki štekavci dolaze
iz cijele Sjeverne Amerike.
A vrijeme dolaska biraju tako da se poklapa sa snježnim guskama.
Guske su prevelike da ih ugrabe u letu,
pa štekavci koriste drugačiju strategiju lova.
Zalijeću se u jato i tjeraju ptice u let.
Što je gužva veća, to je bolje za štekavce.
U panici se guske međusobno sudaraju,
a udovi se lome.
Ozlijeđene ptice ostaju izložene na ledu
ili nemoćne da pobjegnu pod vodu.
Sve će biti ranjive dokle god traje zahlađenje,
a snijeg i led blokiraju njihovu migraciju.
Na Arktiku sunce polako postaje sve jače.
No krajem veljače njegove se zrake i dalje jedva pomaljaju iznad obzora.
U tako hladnim uvjetima hrane je malo,
a većina se životinja povlači na jug ili potpuno umiri.
No ova ne čini ni jedno ni drugo.
Ris, najsjevernija mačka na svijetu.
Dobro je zaštićen od hladnoće, pa se ne povlači.
No možda će morati prijeći ogromne udaljenosti da bi našao hranu.
Zabilježeno je da je jedan od njih prešao više od 3000 km u samo godinu dana.
Više nego što se smatralo da je moguće.
SJEVERNI TIHI OCEAN
Ova se mačka gotovo u potpunosti oslanja na samo jednu vrstu plijena.
A trenutno ga ima vrlo malo.
Bjelonogi zec.
Uočiti ga je tek pola izazova.
Risovi moraju jesti svakih par dana, tako da njegovoj potrazi nema kraja.
Ima sreće.
Nanjušio je još jedan miris.
Zec ostaje sabran
i pouzdaje se u kamuflažu.
Ris svoj plijen ne može prestići na duge pruge, pa se mora približiti.
Napokon obrok.
OŽUJAK
Kad se Zemljina sjeverna polutka opet počne naginjati prema suncu,
što donosi duže dane u ožujku,
sjevernoameričke rašljoroge antilope započinju svoju godišnju migraciju.
Njihovo će ih putovanje odvesti sa snježnih ravnica južnog Wyominga
do bujnih dolina Stjenjaka, gdje će se okotiti.
No danas je njihov put promijenjen do neprepoznatljivosti.
Za početak, moraju se probiti kroz naftna i plinska polja.
Mužjak okušava sreću.
Rašljoroge su antilope oprezne,
osobito u susretima s ljudima.
Zasad ide dobro.
A sada, ostatak krda.
I…
Sad!
STJENJAK
U sljedećih će nekoliko mjeseci proputovati 200 kilometara
da bi stigle do mjesta okota na sjeveru.
A to je putovanje svake godine sve zahtjevnije.
Ograde koje su stvorene da bi stoku zadržale unutra
podjednako učinkovito antilope zadržavaju vani.
No ovo je put kojim su se kretali njihovi preci,
pa zato ustraju.
Nedavno je jedna rašljoroga antilopa prešla gotovo 150 ograda
na svom putu na sjever.
No rašljasti rogovi i bodljikava žica
znaju biti nezgodna kombinacija.
A ograde ni približno nisu jedini problem.
Još su opasnije autoceste koje im sada presijecaju put.
Možda su najbrže kopnene životinje u Americi…
no ne mogu uvijek izbjeći aute.
Promjene koje su se dogodile u zadnjih 200 godina
smanjile su broj rašljorogih antilopa za više od 90 posto.
No ima i dobrih vijesti.
Vjernost rašljorogih antilopa drevnim putevima
omogućila je izgradnju prijelaza na ključnim mjestima,
što je gotovo eliminiralo smrtnost na cesti u tom području.
Kako krdo nastavlja put prema sjeveru, stiže do pravog divljeg zapada.
Ovdje se mora suočiti s preprekama koje nije stvorio čovjek,
nego priroda.
Snijeg se sada topi
i pokazuje im da se drže rasporeda i da će na mjesto okota stići točno na vrijeme.
No promjena godišnjih doba donosi i probleme.
Pred njima se nalazi rijeka Gros Ventre, sada nabujala od rastopljenog snijega.
Antilope je moraju prijeći da bi stigle do odredišta,
no djeluju nervozno.
Ne zbog rijeke, nego zbog grabežljivaca koji se možda skrivaju na drugoj obali.
Njihova će im kopnena brzina u vodi značiti vrlo malo.
No grabežljivci poput vukova i puma sada su izlovljeni gotovo do istrebljenja,
pa su šanse za napad male.
Samo što rašljoroge antilope to ne znaju.
Oprez se i dalje isplati.
Doveo ih je dovde.
Nekoliko tjedana nakon polaska
napokon su stigle do mjesta na kojem se razmnožavaju,
plodnih dolina Stjenjaka.
SJEVERNI TIHI OCEAN
Meksički Kalifornijski poluotok nema sjeverne hladne zime.
Zato je, zbog blagih temperatura mora u ovo doba godine,
izvrsno sezonsko utočište
za jednog od najvećih putnika na duge pruge na svijetu.
Sivog kita.
Sredina je ožujka,
a ova se ženka prije šest tjedana ovdje okotila.
Zaklonjene su vode tople i u njima nema grabežljivaca.
Ovo je izvrstan vrtić.
No takvo savršenstvo ima svoju cijenu.
Za ovu majku nema hrane, a ovdje je od prosinca.
Čim mladunče bude dovoljno snažno, povest će ga 8000 km na sjever,
do hranilišta u Beringovom moru kod Aljaske.
To je najduža migracija sisavaca na svijetu.
Srećom, njezino mladunče brzo raste.
Budući da se hrani s više od 200 litara mlijeka na dan,
beba od jedne tone puna je energije.
Srećom, majka zna pravo mjesto na kojem se može ispucati.
Evo ga.
Plitka pješčana sprud posred lagune.
Mjesto je očito popularno.
Plima se podiže preko pličine i stvara laganu struju,
što privlači kitove iz cijele lagune.
Ovo je prvi ulazak mladunca u društvo kitova
i djeluje pomalo sramežljivo.
Najbolje je da se drži majke.
Sprud je dobro mjesto za vježbu plivačkih vještina
koje će mu trebati za dugi put na sjever.
Meduze nosi struja, ali on pliva u suprotnom smjeru.
Koristi je kao podvodnu traku za trčanje da poveća izdržljivost.
Svake godine više od 1000 sivih kitova migrira u ovu lagunu.
No nisu svi ženke s mladuncima.
Mnogi su veliki mužjaci koji prevaljuju taj dugi put
u nadi da će pronaći partnericu.
Ženke s mladuncima definitivno nisu zainteresirane,
iako to ne odbija ovog zaljubljenog mužjaka.
Čini se da ga njezino odmicanje samo ohrabruje.
Očito je teško prihvatiti odbijanje
kad si proputovao pola planeta da bi ovamo stigao.
A sada, čini se, svoju frustraciju iskaljuje na mladuncu.
Tjera ga dolje, dalje od površine.
Mužjak napokon shvaća.
Vrijeme je da dvojac krene na sjever.
Od dolaska prije tri mjeseca
ženka je izgubila trećinu tjelesne težine.
Sada mora krenuti na dugo putovanje do hranilišta.
Njezinom će mladuncu trebati sreća da preživi put.
Svako treće mladunče sivog kita
ne stigne do odredišta.
ATLANTSKI OCEAN - EKVATOR
Zemljin nagib pokreće sve migracije.
No čak i na ekvatoru, gdje nagib ima poprilično mali utjecaj,
neke su životinje stalno u pokretu.
Mravi legionari.
Svaki od njih svaki dan pretrči ekvivalent ljudskog maratona bi skupio hranu.
Ovi su mravi specijalizirani za lov na ličinke drugih insekata.
Da bi radnici natovareni plijenom
mogli prijeći rupe u palom lišću, drugi im pomažu formirajući žive mostove.
Tragovi feromona vode ih do privremenog sjedišta.
Bivka.
Gnijezda u cijelosti izgrađenog od tijela samih mrava.
Iza ovog živog zida krije se kontrolni centar kolonije,
kraljica i njezini najnoviji potomci.
Cijeli bivak ovdje visi već dva tjedna.
No to će se uskoro promijeniti.
Dan se pretvara u noć, a signal se širi kolonijom.
Kemijski znak koji dolazi iz dubine bivka.
Poruka je jasna.
Vrijeme je za pokret.
Ovi mali insekti imaju velike apetite.
Budući da su okolnu šumu očistili od živog plijena,
moraju se preseliti i pronaći nova hranilišta.
Prateći jedan od glavnih hranidbenih puteva,
radnici prenose tek izlegle ličinke…
dok vojnici čuvaju bokove.
U ovoj bi koloniji moglo biti čak pola milijuna mrava,
a neće ostaviti niti jednoga.
Razlog putovanja pod okriljem tame sada postaje jasan.
I sama je kraljica u pokretu.
Veća je od svih drugih jedinki.
Zadnja je dva tjedna skoro svake minute polagala jaje,
zbog čega nije mogla putovati.
Sad su njezine reproduktivne dužnosti privremeno obustavljene
i može se preseliti u nova lovišta.
Ovo je jedino vrijeme kad ju se može vidjeti na otvorenom.
A kraljica nije jedini važni putnik u ovoj vojsci.
U rijetkim slučajevima, koji se dogode tek svakih nekoliko godina,
pojavljuju se velike ličinke koje prenose radnici.
To su mladi mužjaci i buduće kraljice
koji će uskoro napustiti ovu koloniju i utemeljiti svoje dinastije.
Prije no što se danje svjetlo vrati, vojska će se utaboriti.
Nastavit će putovati svake noći dok ne stignu do novih lovišta.
Dotad će kraljica biti spremna položiti još jaja
i dodati još radnika svom carstvu.
TRAVANJ
Na sjeveru su majka sivog kita i njezino mladunče
u četvrtom tjednu svoje veličanstvene migracije.
Otkako su krenuli, mladac je natukao više od 1000 kg,
ali njegova majka mjesecima nije jela.
Još ih puno oceana dijeli
od početka banketa u Beringovom moru.
Drže se blizu obale i vode vizualnim orijentirima.
U zadnjih je 30 godina puno puta prešla ovaj put,
a od prvog se putovanja svašta promijenilo.
Ipak, ona ne zazire od ljudske pozornosti.
A čini se da mladunče u njoj uživa.
Prepuna kalifornijska obala čini se miljama daleko
od njihovog zaklonjenog zaljeva u Meksiku.
A čeka ih još veća gužva.
Dvojac uskoro stiže do luke Los Angeles,
najveće u Sjevernoj Americi.
Godišnje ju koristi gotovo 2000 brodova.
Neprestana buka motora remeti podvodni zvučni okoliš,
dezorijentira kitove i povećava rizik sudara.
Na desetine kitova svake godine pogine u sudaru s brodovima u ovim vodama.
Ovaj je sivi kit
bio jedan od tih nesretnika.
Majka i mladunče izbjegli su najprometnije plovne rute.
No najopasniji je dio puta tek pred njima.
Zaljev Monterey.
Trideset pet kilometara otvorena mora.
Ovdje bi držeći se obale izgubili dragocjeno vrijeme.
Zato ona svoje mladunče vodi preko dubina zaljeva.
No to je rizik.
Ona zna što se ovdje skriva.
Prelazi u prikriveni način rada,
prekidajući redovita javljanja i izranjajući što je rjeđe moguće.
Orke.
Kitovi ubojice.
Oni dobro poznaju ove vode, a sad su u lovu.
Majka i mladunče su otkriveni.
Odrasli sivi kit teži deset puta više od orke
i može biti zastrašujući protivnik.
Zato jato oprezno kruži i vreba priliku.
Ne žele nju.
Žele njezino mladunče.
Penju mu se na leđa i guraju ga pod vodu,
pokušavajući ga utopiti.
Uz majčinu je pomoć
preživio prvi napad.
No ranjen je.
A jato je pozvalo pojačanje.
Golemog mužjaka od pet tona.
Potaknute tom dodatnom snagom, orke prelaze u napad svim silama.
Majka ne može učiniti puno.
Sila pri punoj brzini navale
usporediva je sa silom udara autobusa.
Ishod je neizbježan.
Ova će majka putovanje morati nastaviti sama.
Za mnoge je životinje
nagon za kretanjem neodoljiv.
Usprkos opasnostima.
No na svakog putnika koji skonča tragično
nebrojeni milijuni stignu do odredišta.
To im omogućava da ubiru nagrade u vidu boljih životnih uvjeta
i novih prilika.
Te su migracije ključne i za druge.
Međutim, mi smo promijenili planet.
Prekidamo drevne puteve…
i utječemo i na najzabačenije dijelove svijeta.
No nada i dalje postoji.
O tim putovanjima sada znamo više nego ikada prije.
Uz našu pomoć
mnoge životinje savladavaju izazove modernog svijeta.
Da bi planet bio zdrav i povezan, moramo očuvati slobodu kretanja.
Uspijemo li,
ta će se neophodna putovanja svih životinja nastaviti i u budućnosti.
Prijevod titlova: Jana Bušić