ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Svaki klinac u životu doživi trenutak kad misli da je sve moguće.
Ono kad osjećate da vam sve ide.
Da biste se mogli slobodnim penjanjem popeti na El Capitan,
otići na Mars ili postati predsjednikom.
Svijet ti je na dlanu ako imaš hrabrosti posegnuti.
A onda, kad najmanje očekuješ,
neki Pozer ti kaže da ne postoji neka vječna tajna.
I tada sve to slobodno penjanje, Mars i predsjednikovanje... pada u vodu.
Čarolija dobije rak i umre.
Nije ovdje.
Vrati ronilicu gore.
Sranje.
Možemo pokušati ponovno zaroniti kad napunimo akumulator.
Triput smo pregledali. Nema ničega.
-Šuti! -Pa istina je!
Zlato je možda zakopano.
Da je ondje, detektor metala bi ga pronašao.
Netko nas je pretekao.
Ili zlata nije ni bilo.
Zdravo, prijatelju.
Čuj, Cheryl,
loš je trenutak za provjeru.
Nije provjera, došli smo po tebe.
Danas? Zbilja?
Samo na par tjedana, do saslušanja.
Ne. Cheryl, ne idem k udomiteljima, u redu?
Ne želim biti dio vašeg sustava.
Johne B., ovo je zamjenik šerifa Thomas.
Radi s maloljetnicima za ured šerifa.
Znam da ti je ujak u Mississippiju i radi u kasinu. Mjesecima nije bio tu.
Ne, gle, ovo mi je noćna mora. Želim se emancipirati.
Od koga? Sam si ovdje.
-Onda želim azil. -Na kojim temeljima?
Na čvrstim temeljima. Svetim temeljima. Osjećam se zbilja ugroženo od tebe i...
Pogotovo od g. Glavatog.
Što gledaš? Što ćeš učiniti? Šokerom ćeš me?
-Johne! -A da? Ti bi plesao?
-Dođi ovamo, ti mali... -Ne!
-Nisam ništa kriv! Opozovi pseto! -Dosta!
U redu, dobro.
-Opusti se, Johne. -Predajem se.
Vidiš ovo, Cheryl?
Znaš li tko je to?
Da, to je moj tata.
A znaš li što je želio?
Želio je da ostanem kod kuće, a ti me odvodiš odavde.
Razumiješ li?
Takav je zakon, Johne B.
Stanite. Molim vas! To je zadnja fotografija mog oca. Molim vas!
-Ništa od toga, mali. -Daj, Cheryl. Zaustavi auto.
-Molim te. To je sve što imam. -Zaustavi auto.
-Zbilja to želiš? -Daj samo stani.
Hvala.
-Mogu li mu pomoći? Molim te? -Može on sam.
Gle idiota. Čak i ne traži na dobrom mjestu.
Bit će uništena. Molim te.
To mi je zadnja uspomena na oca. Zbilja ćeš to dozvoliti?
Molim te.
Preklinjem te.
Budi brz.
Da, gospođo.
Hvala, Cheryl.
Vidimo se, Thomase!
Sranje.
Thomase!
-Kako je, Jorge? -Kod tebe?
Gle, snježni leopard.
-Žalim. -Što je sad?!
-Vratit ću ga, obećavam. -Bolje ti je.
-Kunem se. Ostavit ću ga u parku. -Daj, stari...
Pazite, ljudi! Punom brzinom!
Poslovica o velikim skokovima glasi: sigurni su ako se tomu posvetiš.
Što je, kao mnoge općeprihvaćene mudrosti...
Radije ti uči!
Hej!
... sranje.
-Kvragu! -O, Bože.
-Čovječe! -Odakle lanac ovdje?
Jesi li ti to upravo preletio preko lanca? Ajme! Sveca mu, tvoja majica.
-Ovo nije idealno. -Uopće nije dobro.
-Možeš li me odbaciti do bolnice? -Sad?
-Aha, baš sad. Bilo bi to super. -Da, dobro. No moraš ustati.
Tri, dva, jedan. Jao!
Vidiš li auto? Policijski terenac? Plavo-bijeli možda?
-Da, plavo-bijeli policijski terenac. -Sranje. Vidiš li tipa koji nema vrat?
Neki tip je tu. I stvarno nema vrat.
-S njim je jedna žena. -Što rade?
Oni...
-Možeš li krenuti, molim te? -To i radim.
-Hvala. -Stoje kod skršenog bicikla.
-Zašto te policija lovi? Orobio si banku? -Bolje da ne znaš.
Ti si, kao, bjegunac, Johne B.?
Ne znam, više sam kao izbjeglica ili slično.
Znaš što? Nemoj me voziti u bolnicu.
Skreni lijevo, molim te.
-Moram nešto obaviti. -U redu.
Nagazi, partnerice.
-Hajde, brže. -Dobro, dobro.
Ovakav gliser ne tone tek tako, dr. Thornton.
Koliko će me ovo stajati?
Bio je pod vodom 24 h, dakle oko 25, 30 tisuća dolara.
-A osiguranje to ne pokriva? -Ne, riječ je o ljudskoj pogrešci.
Nije bilo čepa.
-Zašto mene gledaš? -Što misliš?
Nisam zaboravio staviti čep, mama. Brod je tjedan dana ovdje.
Mislila sam da ćeš se sa 16 g. odgovornije ponašati.
Mama, nisam ja ovo napravio! Misliš da sam toliko glup?
Zašto sam ja kriv?
Jer inače jesi.
Mama misli da sam ja to napravio
iako nema šanse za to. Mislim, kako?
Uvijek sam ja kriv, ma što se dogodi.
Želi da budem kao robot koji ispunjava njene želje.
Razumijete? Napredni testovi? Odrađeno. Pomaganje u skloništu? Također.
Mislim, doslovno napravim sve što hoće. Dosta mi je toga.
Znamo tko je krivac, zar ne?
-Onaj mali štreber Pope. -Pope, da.
Rafe, da ga nisi napao na terenu za golf, ja bih imao gliser.
Oprosti što sam te štitio, a Prašinar ti je prijetio pištoljem.
Čuj, nisam ti ja neprijatelj.
-Jesam li? Nisam. -Nisi.
Nisam ja potopio gliser, nego Pope.
Moraš ga prisiliti da preuzme odgovornost.
Potopio je gliser. Neće to tek tako proći.
Što ćeš učiniti?
-Moramo očistiti tu ranu. -Ne.
-Sarah, ne smijem biti ovdje. -Morat ćeš mi vjerovati.
-Jednom jesam. -Već smo to raspravili.
Nisam te cinkala, u redu? Pregrizi, cvjetiću.
Tvoj stari ne bi bio sretan da mu bivši zaposlenik krvari po kući.
Pa nemoj krvariti.
Hej!
Jerry, nemoj mi reći da ne možemo pregovarati o cijeni.
Sigurno možemo, Jerry. Upravo to činimo.
-Hej! -Što radiš?
Kako to misliš?
-Zatvori vrata. Hajde, dušice. -Oprosti.
Ne!
Hoću!
Uđi. Sjedni. Odmah se vraćam.
Tako...
Podigni majicu.
-O. K. -Moramo ovo dezinficirati.
-To je medicinski alkohol? -Da. Samo tako možemo biti sigurni.
O. K., zatvori oči. Na tri.
-Spreman? Jedan, dva... -Dva...
-Zezaš me?! Zaboga... -Oprosti.
Još nisam čula da netko ovako cvili.
Prestani.
-Bezobrazan si. -Oprosti.
Tko je tip na slici?
Denmark Tanny, utemeljitelj Tannyhilla.
Utemeljitelj?
-Kako je rob osnovao plantažu pamuka? -Bio je slobodan čovjek.
Zagonetan je. Pojavio se niotkud i platio svu ovu zemlju, u zlatu.
U zlatu?
Nisam završila, partneru!
Denmark Tanny. Prepoznajem to ime.
Plovio je na Royal Merchantu.
No nije bilo preživjelih.
Što još znaš o ovom tipu?
Kad smo se doselili, našli smo dnevnik, almanah, gomilu dokumenata.
Ward je sve donirao sveučilišnom arhivu u Chapel Hillu.
-Mogu li to vidjeti? -Što?
Arhiv. Moram to proučiti.
Ja te mogu uvesti, ako želiš. Tata ima propusnicu.
Da, to mi treba.
-Propusnica za Chapel Hill? -Da. Sad.
-Zašto sad? -Ne mogu ti reći.
-Još malo bjegunačkih tajni? -Povezanih s bjegunstvom, recimo.
-Riječ je o nacionalnoj sigurnosti. -Cijeli život čekam da mi to netko kaže.
Znam da zvuči ludo, ali moram posuditi tu propusnicu.
Što manje znaš, to bolje. O. K.? Moraš mi vjerovati.
Ne. Ne vjerujem nikomu. Pogotovo što se tiče propusnice.
Moram sada onamo.
-Dobro, onda idem s tobom. -Ne.
Da.
Posljednja misija, a onda se povlačim iz ove prljave igre.
Hajde. Idemo.
-J.J.! -Što si rekao?
J.J.!
-Tako sam i mislio! -J.J.!
Znaju.
-Molim? -Oni znaju.
Dobro, smiri se, brate. Ništa oni ne znaju.
-Topper zna da sam potopio brod. -Kako znaš?
Rafe i on su bili ispred dućana i prijeteći su me gledali.
Daj se smiri i saberi se, čovječe! Nemaju oni pojma.
-Ondje imaju kamere. Mogli su me vidjeti. -Nije bilo struje. Kako bi vidjeli?
Bogataši imaju generatore.
Nema stipendije onima koji iz osvete potope brod.
-To neće dobro izgledati u mom dosjeu. -Dosta kajanja! Razbili su ti facu.
Oni napadnu nas, mi ćemo njih. Zakon džungle.
Pita li te bilo koji Pozer jesi li imao veze s tim,
ti mu priđi, pogledaj ga u oči,
i...
-Poriči do iznemoglosti. -Tako je. Poriči!
No za svaki slučaj,
ne idemo nikamo bez zaštite.
Je li tako?
Moram ti pokazati nekoliko stvari. Bolje da zatvorim vrata.
Malo sam istraživao. Izviđanje u slobodno vrijeme.
Ma nemoj reći?
Ovo sam pronašao u Grubbsovoj motelskoj sobi.
To je Royal Merchant. Bar tako izgleda.
Nisam tome pridavao pažnju,
no onda su oni kontinentalci osvanuli u mreži.
Ovo je bilo u njihovu vozilu ispod sjedala.
Utopila su se trojica u potrazi za olupinom.
Jedan je bio pijanac, a dvojica s kopna nisu poznavali morske struje.
To sam i ja mislio dok ovo nije stiglo.
Slučaj je ubojstvo.
Rezultat obdukcije.
-Kad si zadnji put rješavala ubojstvo? -Davno.
Gle ti ovo. Tko, zaboga, može takvo što napraviti čovjeku?
To je tip koji je naganjao Johna B.
Cheryl kaže da je pobjegao kad je došla po njega.
Iskočio je iz auta.
Možda je mali postao ozbiljan igrač.
-U redu. Dobro odrađeno. -Hvala.
-Ne! -O, ne!
Pardon, gospodine? Rasprodano je?
-Niste jedini koji žele na kopno. -Prokletstvo!
Sranje.
-Hajde za mnom. -O. K., može, da.
-Jesi li se ikad vozila teretnim brodom? -Čime? Ne misliš ozbiljno.
Moramo se ukrcati na ovu teglenicu. Ja ću to srediti.
-O. K. -To su moji ljudi. Pričekaj.
Hej, kapetane!
Pitanje za vas:
sestra i ja moramo se ukrcati. Možemo li?
-Ne. -Daj, pomozi bratu.
-Ne mogu. -Hvala ni za što.
Dakle...
Sve su popunili.
Tko? Tvoji ljudi?
-A ti imaš bolju ideju? -Da.
Uzmi ovo.
Zgrabi bocu.
Požuri se.
-Isplovljavamo. -Ajme...
Moram u strojarnicu.
Pardon.
O. K.
Krenuli smo.
Da.
Tako mi je drago da smo ipak došli. Samo mirno dalje, laganini.
Povratak otočkom načinu života.
-Nije li vam drago što sam vas dovukla? -Presretni smo.
Kauč je bio sasvim udoban.
-Izašli smo iz sigurne zone. -Stari, daj se smiri.
Usred Pozerlanda smo. Zadnje mjesto na kojem želim biti.
Zdravo. Dva Pepsija, molim.
-Nema problema. -Hej, Kie.
Hej, što ima?
Kako si?
-Dobro sam. -Dobro, dobro.
Reci svom dečku da znamo što je napravio.
-Oprosti, o kojem dečku je riječ? -Znat će on.
-Bokić! -Gnjido.
Upravo mi je Rafe rekao, citiram:
„Reci svom dečku da znamo što je napravio.” O čemu on to?
-Gdje je? -Ondje.
-Super, čitav odred smrti. -Ne bulji!
Samo da te upozorim, stjeraju li me u kut, uzvratit ću.
Svim silama. Već sam sad na rubu.
Ako to ne upali, imam ovo.
Da, držimo se skupine.
-Neće napasti skupinu. -Kao jato riba.
-Samo ostani u jatu. -Oprosti, J.J.,
molim te, reci da nisi donio pištolj ovamo.
-J.J., ima djece. -Kie, nisam ponio pištolj. Sve je u redu.
Vau, hvala. Baš uvjerljivo. Super, J.J.
Osnovno pravilo, dečki: nema tajni unutar ekipe.
O čemu Rafe govori?
Kie, možda se dogodi večeras.
Što znači „možda se dogodi večeras”? Što ste vas dvojica napravili?
Poriči.
Isuse Bože...
-Kada ti je bilo najvruće u životu? -Sada.
I meni.
Želiš li, ne znam, igrati igru?
-Ne želim. -Cool.
Dakle, sestra i ja igramo jednu igru.
Zove se Istina ili izazov, ali nema izazova.
Onda se zove samo Istina, Sarah.
Da...
Hoćeš li igrati Istinu?
-Može. -O. K.
-Ti prvi pitaš. -Zašto si ubila Dimitrija?
To je prelako. Dimitri je previše znao. Predstavljao je rizik.
Da. Znaš, s vremenom svi mi previše znamo.
Moj je red.
Što si vidio na slici?
Ne mogu ti reći. O. K.?
-Zašto? -Zbog tvoje sigurnosti.
No nešto te natjeralo da ideš u arhiv.
Gle, netko tko je trebao biti mrtav, nije.
Tvoj tata?
Dobro, znaš što...?
-Oprosti. -Ne, u redu je.
Nije. Baš sam idiotkinja. Jadno je što sam to rekla.
Ne mogu zamisliti da izgubim oca.
Obitelj bi se raspala bez njega.
Svi ga smatraju nekim bogatim tipom,
ali on potječe iz Cuta, kao i ti.
Naradio se da bi stekao sve što imamo.
Cijeniš ga.
Da. Cijenim.
Tako i ja svoga oca.
O tome se ovdje radi?
Znaš one duboke zvukove koje kitovi proizvode?
Nešto ovako...
Da?
Tako čuju jedni druge na velikim udaljenostima.
Znam da zvuči zbilja čudno, ali...
Čujem ga kako me doziva...
Kao da treba moju pomoć.
No ne smijem dozvoliti da osjećaji stanu na put zadatku.
Ne. Ne, druže.
Nikako.
Kad čujem kopita, pomislim na konje, a ne na zebre.
Turisti su pali s broda u more, utopili se i morski psi su ih ščepali.
Da. Shvaćam, ali ovo je nekako čudno.
Prvo, previše je vode u plućima,
a to znači da su umrli prije pada u vodu, ne poslije.
A onda je tu i ovo.
Isti tip rane na oba leša. Na prvu, mislio sam da je ugriz, no nije.
Iznutra je rana zaobljena.
Mislim da su to ozljede nanesene kukom.
Kukom?
-Onom za ribolov. -Znam što je kuka.
U redu.
Smatram da se netko želio riješiti dokaza.
Ubio ih je kukom, bacio u more i prepustio morskim psima.
Hajde, idemo!
Pardon!
-Žurimo! -Oprostite!
Pardon.
-Evo ti cipela. -Hvala.
Ajme meni...
-Odvratni smo. -Molim?
-Ovakvi ne možemo ući u arhiv. -Zašto ne?
Jamčim ti da nas neće pustiti ovakve, kao da smo iz močvare ispuzali.
Dobro, u redu.
-A ovaj dućan? Hajde da tu nešto kupimo. -Ne, nikako.
Partneru, mislim da smo stigli.
Ne razumiješ. Ovo je kao organ pogrešne krvne grupe. Ne ide to.
-Dramatiziraš više od ikoga koga poznajem. -Nije tako.
-A kašmir? -Ajme, jesi li vidjela ovu majicu?
-Aha. -Stoji 190 dolara!
-Bez brige, bit ću ti sponzorica. -Sponzorica?
A nekakve naočale? U stilu Clarka Kenta.
-Ne razumiješ. Ne želim ništa odavde. -Mogu li pomoći?
Da. Da, možete. Gospodine...
-Ike. -Ike? Sarah.
-Jonathan. -John.
Mom prijatelju Jonathanu potrebna je sva moguća pomoć.
-Vidim. -Aha.
Spreman si za ples na maloj maturi.
Izgledam kao dio brijačničkog kvarteta.
G. Ike, a prugasti sako?
-Neću to odjenuti, Ike. -Odličan izbor.
I možda ružičasta košulja, antilope?
-Antilope? Što je to? -Donijet ću par.
Prihvati svoju sudbinu.
-Ne, neću izaći. -Zašto?
-Jer ćeš vjerojatno to kupiti, ili nešto. -Nisi u krivu.
-Promatraš se? -Ne promatram!
-Prestani. -Opusti se, Johne B.
Vidjela sam već dečka u gaćama.
Imam brata. Ostavi se prljavih misli, Johne B.
-Gala. -A, čovječe...
-Zatvori šlic. -Evo.
-Da me netko vidi u ovome... -Komentarima nikad kraja.
-Da. -No dobro je da smo na tajnom zadatku,
znači da trebamo novi identitet.
Ne bismo trebali upotrijebiti prava imena.
Da, treba nam alias. Što kažeš?
Vlad iz...
Beča.
-A moje ime? -O. K. Valerie iz Quebeca.
Ne, dalje ne znam.
Budući da si ti mene odjenula i sav sam si feš,
-sad ću ja tebe. -Da te vidim.
Opa. Super izgleda.
Kućanica spremna za izlazak.
-Kako da ovo obučem? -To je lavanda ili šljiva?
Ne.
Ova haljina dolazi s nunčakama.
Ne.
Opa. Izgledaš...
Hoću reći, lijepo si se uredila, Val.
Vješt si s riječima, Vlade.
-Dakle, to je to? -Mislim da jest.
-Mislim da da. -Da.
Smijem nešto pitati?
Zašto si došla?
-Da dovršimo misiju. -Ne, ozbiljno.
Jer...
Imam 16 g. i već znam kako će mi izgledati ostatak života.
Glupi klubovi i plitki ljudi,
besmislena čavrljanja.
Osjećam da ako sada ne izađem iz tog balona, neću nikad.
Do tridesete ću postati alkoholičarka, a neću to ni primijetiti.
Ja bih volio malo biti u tom balonu.
Pazi što želiš.
Ostanimo službeni. Imamo posla. Hajde.
Arhiva. Sad odmah.
Dakle, knjižnica ne radi cijelu noć, moramo se požuriti.
-J.J.? -Što je?
Moram pišati.
-Trpi. -Ne mogu, popio sam previše soka.
-Preotvoreno je, vidjet će nas. -Moram.
Priječe put do WC-a.
Dođi. Znam kamo ćemo.
Hej, kamo ćete?
-Ožmikati pitona. -Pridržavat ćete si ga?
-Ovo je bolje nego pušenje. -Kao da ti znaš.
Ovo je bolje od toga kako zamišljam pušenje.
-Ponio si pištolj? -Kvragu, zaboravio sam.
-Zaboravio si? -Požuri se!
Stari, imao si jedan zadatak. Samo sam te to zamolio.
-Znam, vratimo se. -Što je, Prašinari?
-Što ima, Rafe? -Kako ste?
-Nije li ti prošao crtić? -Da popričamo.
-Hej. -Smiri se, Topperu.
Dobro ste mi sredili gliser.
-Ne znam o čemu govoriš. -Jasno.
Bez pištolja nisi tako jak.
Još korak i razbit ću ti tu predpubertetsku facu.
Pope, dobro se osjećaš kad kradeš? Mama je ponosna na tebe?
-Je li tata ponosan? -Bravo, dečko!
Šakom ga nabij, ovako!
-Hajde, Prašinaru! -Idemo!
Drž' ga!
-Udri. -Hajde.
Dođi, Prašinaru.
Razbij ga, Tope!
Hajde, Rafe!
-To je sve? -Pusti ga, Topperu! Šupku fašistički!
Čuj, Pope.
-Prestani! -Samo moraš prihvatiti odgovornost.
Goni se, Pozeru!
Pusti me, Rafe!
-Ne miješaj se! -Kie! Jesi li dobro?
Hajde. Lijepo priznaj! Priznaj da si to napravio!
Hajde!
Sa mnom nema zajebancije! Čuješ li? Dat ću ti jednu priliku.
Jednu priliku, Pope!
Jedna prilika. Hajde! Jedna! Imaš li mi štogod reći?
Hajde! Nešto bi rekao?
-Pope? -Dokrajči ga, Tope!
Vatra!
-Ljudi, požar! -Ostavi ga!
Kelce, pusti J.J.-a!
Idemo odavde. Hajde!
Ti bokca, umalo si ga ubio, stari!
Idemo, Kelce!
Dobro si?
-Dobro si. -Ti si nenormalna.
Spasila sam vam dupe. Idemo.
Hvala.
Dakle, knjižnica je s druge strane studentskog centra.
-Jesi li ikada prije tu bio? -Nisam bio na fakultetu.
To ti je rupa u školovanju. Kako ti se sviđa?
Zasad je u redu.
Moj otac je pohađao ovaj faks, a i njegov otac,
-i otac njegova oca. -Prilično gadno.
Znam. Udarila bi ga kap da se ja tu ne upišem.
Pomalo me to živcira, no što se može? A ti?
Nikad nisam razmišljao o fakultetu.
Moj rukovoditelj.
Rekla sam da ću prespavati kod Scarlet.
Što bi mislio da zna da si sa mnom?
Objesili bi me zbog izdaje.
Kao simpatizerku Prašinara? Ajme meni!
Pazi, družiš se s neprijateljem, Valerie.
Stani malo. Je li te oteo? Ili drogirao?
Ne, pošla sam svjesno, slijedeći trag.
-Poznajemo li tog neprijatelja? -Ti ga poznaješ. Radio je za tebe.
Nije valjda kradljivac ronilačke opreme?
On nije ono što misliš.
Svega mi, pomutio ti je um psihološkim operacijama, Val.
Spretan manipulator.
Ne, nije.
Stvarno je nespretan.
Prečesto prstima imitira pištolje.
I nema pojma kada treba povući potez.
Ali mislim da ga mogu pridobiti, gospodine.
Budi oprezna, Valerie. Jednom Prašinar, uvijek Prašinar.
-U redu, Vlade. Vrijeme je za igru Istine. -Opet?
Zašto smo ovdje?
Već sam ti objasnio da ti ne mogu reći.
O. K. Te informacije su cijena propusnice, a bez mene ne možeš unutra.
Pa ti biraj.
-Moram znati. -U redu.
Pod prijetnjom smrću?
U lovu sam na blago.
Molim?
Ajme, pa ti to ozbiljno.
Imam razloga vjerovati da je D. Tanny bio jedini preživjeli s Royal Merchanta.
Zvuči ludo, ali prilično sam siguran
da je uzeo 400 milijuna u zlatu i tako kupio Tannyhill.
Mislim da u njegovim dokumentima piše gdje je blago.
Zato smo ovdje.
-Četiristo milijuna, kažeš? -Velik je to balon.
Razgovarat ću s knjižničarkom.
Sjajna ideja.
Neopisivo smo zahvalni na materijalima koje je vaš otac donirao.
-Naravno. -Na katu su.
Hvala.
Hvala vam.
-Niz zečju rupu. -Krećemo.
Kaže da je Denmark zaradom od Tannyhilla kupovao robove
i davao im slobodu.
Piše da je bio optužen za poticanje pobune.
-Ovo je bilo prije građanskog rata. -Zato su ga objesili.
-Da vidim ovo. -To je Biblija.
Vidi ovo.
-To su rođendani. -Da, Denmark Tanny.
Cecilia, Robert, Lewis i Abraham. Njegova tri sina.
Da.
Stani malo.
-Je li to slika... -Zlata.
Tako je kupio zemlju. To je britansko zlato.
To je bilo na Merchantu.
Bingo!
Ovo smo pronašli kad smo se uselili.
Čekaj, što je to?
Ovo je njegovo zadnje pismo.
Napisano je na gullahu, izumrlom kreolskom jeziku.
Znaš to pročitati?
Ne.
Volio bih, no ne znam.
Dakle, Denmark doznaje da masa dolazi po njega.
-Čekaj, koji je datum na pismu? -Piše 3. svibnja 1844.
-Pa to je... -Dan kada je umro.
Adresirano je na Roberta.
Dakle, na dan svoje smrti piše pismo sinu?
Jezikom koji samo oni razumiju.
Samo malo.
Što je?
Posrećilo nam se. Ondje je kamera uz solarni panel.
Ne možemo razaznati lice, ali znamo čiji je ovaj drugi brod.
-Čiji je? -Registriran je na Heywarda.
-Mislimo da je to njegov mali. -A ona je mislila da sam ja to učinio.
-Rekao sam ti, mama, nisam uvijek ja kriv. -Možemo li o tome nasamo?
I što će sada biti?
Budete li ga tužili, ide na sud za maloljetnike.
Popeu je 16 g. Mogu mu suditi kao odraslom.
Dobio bi zatvorsku kaznu.
Prijavite ga.
-Znate, Heyward... -Rekla sam da ga prijavite.
Da, u redu. Hoćemo.
Tata će me ubiti jer sam bila vani cijelu noć,
-ali barem smo izvršili misiju. -Da.
Kad smo kod toga, nisi uopće toliko loša koliko sam mislio.
-Pa što si očekivao? -Želiš da ti odgovorim?
Slutim što je. Možda da sam Pozerska princeza?
-Kraljica u svom plastičnom balonu? -Tako nešto.
Bezobrazna prema konobarima, u najmanju ruku.
-E, to boli. Jao... -Samo kažem.
Znaš, ni ti nisi ono što sam očekivala.
Puno si čudniji. Za početak, imaš poremećaj pozornosti.
-Da. -Da.
Mislila sam da si opušten, seksistički nastrojen surfer,
a ispada da si u džihadu zbog oca.
Da, samo nastojim prevesti ovo pismo.
Hej...
Za slom očekivanja.
-Salud. -Salud.
Ovaj...
Kako će to biti kad se vratimo?
Što to?
Pa...
Znaš, kao...
-Ovo? -Da.
Ništa se ne mijenja, valjda?
Je li tako?
Ja se vraćam svoj balončić.
Kao, Topperu u balončić?
Da.
A ti ćeš valjda opet biti...
Bjegunac.
Da...
Ali dan je bio sjajan.
I meni.
Nemoj da te to grize. Trojica na nas dvojicu.
-Tipično za Pozere. -O, da.
-Što si mislio s onim udarcem glavom? -Ne znam, stari.
Bilo je to instinktivno. Kao životinja stjerana u kut.
Pope, netko te traži.
Večer, policajče.
Imam nalog za uhićenje zbog uništavanja imovine.
-Što? -Ruke na pult, da ih vidim.
Mlada damo, prolaz.
-Što je napravio? -Pogledaj nalog, Heywarde.
-Uhitit ćeš mog malog? -Gdje je dokaz?
Shoupe, čuješ li me?
Sve što kažeš može i biti će upotrijebljeno protiv tebe na sudu.
-Imaš pravo na odvjetnika. -Koliko su ti platili?
Nije on to učinio!
Ja sam!
Pokušao me odgovoriti, ali bio sam ljut jer su ga pretukli.
Dojadili su mi ti šupci iz Figure Eighta, popizdio sam.
Ne mogu dopustiti da preuzmeš krivnju. Previše toga možeš izgubiti.
-J.J., što radiš? -Govorim istinu.
Jednom u ovom svom životu reći ću istinu.
-Uzeo sam i brod njegovog starog. -Molim?!
-J.J., daj... -Šuti, Pope!
Samo šuti.
On je dobar dečko.
-Znate odakle sam ja. -Da.
Ja sam kriv.
To je sve istina?
Sve, kunem se Bogom.
Znam što ti misliš, dovraga, pitam Popea.
Da, to bi bilo otprilike to.
-Pope. -Sranje!
Pope?
Pope!
Ovamo, siledžijo.
-Dakle... -Da?
Sad kad smo se vratili na rodnu grudu, moramo preuzeti i stari identitet.
-Vidiš li me na ulici... -Naravno, ja sam profesionalac.
Bilo je zadovoljstvo raditi s vama, druže.
Zadovoljstvo je moje.
Čekaj!
Zbilja?
To je to?
Samo ćeš tako otići, kao da se ovo nije dogodilo?
Tako to rade profesionalci, ne?
Sarah, proveo sam najbolji dan u životu.
-Johne B., razotkrit ćeš nas. -Briga me za to, Sarah.
Briga me ako saznaju moji prijatelji ili tvoj ulickani dečko.
Jučer nisam ni znao tko si.
A danas si...
Sarah Cameron.
Iskreno, prema mom ograničenom iskustvu, to je rijetkost. Poput pomrčine.
Rijetko kao kad slijepac vidi boje,
kao dokaz da postoji Bigfoot, kao polarna svjetlost.
Ne mogu se pretvarati da ovo nije stvarno,
-da se nije dogodilo. Žao mi je, ja... -Šuti.
Ni ja se ne mogu pretvarati.
Daj, stari, idite u sobu.
Otok je malen.
Dakle, moramo biti oprezni.
Da.
Prijevod titlova: Katarina Šturik