‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎În viața oricărui puști, există o clipă ‎în care orice pare posibil.
‎Când simți că ești invincibil.
‎Că ai putea ‎să te cațeri liber pe El Capitan,
‎să ajungi pe Marte ‎sau să fii ales președinte.
‎Poți să faci orice, ‎dacă ai curajul să îndrăznești.
‎Și, când te aștepți mai puțin,
‎apare un Snob oarecare ‎și-ți spune că nu există mister etern.
‎Și adio cu toate poveștile ‎despre cățărare, Marte și președinte...
‎Magia face cancer și moare.
‎Nu e acolo.
‎Adu drona la suprafață.
‎La naiba.
‎Putem să reîncărcăm bateria ‎și să mai încercăm. Putem...
‎Putem să revenim.
‎Am verificat de trei ori. ‎Nu e nimic acolo.
‎- Taci! ‎- Ce? E adevărat!
‎Poate aurul e îngropat! Nu știm!
‎De era acolo, l-ar fi detectat ‎detectorul de metale.
‎Cineva ne-a luat-o înainte.
‎Sau nici n-a fost acolo.
‎Salut, amice!
‎Știi, Cheryl,
‎e un moment prost să mă verifici.
‎Nu e asta. Am venit să te luăm.
‎Azi? Serios?
‎Pentru câteva săptămâni, ‎până la audiere.
‎Nu.
‎Cheryl, nu merg la asistență maternală! ‎N-o să fac parte din micul tău sistem.
‎John B, el e adjunctul Thomas.
‎Lucrează cu minori la secția de poliție.
‎Știu că unchiul T e în Mississippi ‎la cazinou. N-a fost aici de luni de zile.
‎Nu. Vezi? Ăsta e coșmarul meu. ‎Uite... Vreau emancipare.
‎Față de cine? Locuiești singur aici.
‎Atunci, azil.
‎- Pe ce temei? ‎- Pe temei solid. Pe temei sfânt.
‎Uite. Simt că sunt foarte persecutat ‎în clipa de față de tine...
‎și de domnul Cap-Mare.
‎La ce te uiți? ‎Ce o să faci? O să mă electrocutezi?
‎- John! ‎- Vrei să dansezi?
‎- Treci aici! ‎- Nu!
‎- N-am făcut nimic! Ia-l de pe mine! ‎- Ajunge!
‎Bine!
‎- Calmează-te, John! ‎- Mă dau bătut.
‎Vezi asta, Cheryl?
‎Știi cine e?
‎Da, e tatăl meu.
‎Și știi ce a vrut?
‎A vrut să rămân aici, acasă, ‎iar tu mă iei de acasă.
‎Înțelegi asta?
‎Așa e legea, John B.
‎Nu! Oprește! Te rog! Poza mea! ‎E ultima mea poză cu tata. Te rog!
‎- N-o să se întâmple. ‎- Hai, Cheryl! Oprește mașina!
‎- Tom. ‎- E tot ce mi-a mai rămas!
‎Trage pe dreapta.
‎- Chiar vrei asta? ‎- Trage pe dreapta.
‎Mulțumesc.
‎- Cheryl, îl pot ajuta să caute? Te rog? ‎- Se descurcă.
‎Ce idiot! Nici nu se uită unde trebuie! ‎Va fi distrusă. Cheryl, te rog!
‎E ultima mea amintire cu tata. ‎Chiar vrei să se întâmple asta?
‎Te rog!
‎Te implor.
‎Grăbește-te.
‎Da, doamnă.
‎Mersi, Cheryl.
‎Pa, Thomas!
‎Rahat!
‎Thomas!
‎- Salut, Jorge! ‎- Salut!
‎Uite, un leopard de zăpadă!
‎- Scuze! ‎- Ce naiba?
‎- Ți-o înapoiez. Promit! ‎- Sper!
‎- Jur. O las în parc. ‎- Hai, frate!
‎Atenție! Vin cu viteză!
‎Există o zicală despre săriturile mari: ‎e mai sigur să le faci fără ezitare.
‎Ceea ce, ‎ca multe adevăruri general acceptate...
‎Rămâneți în școală!
‎Hei!
‎...e o tâmpenie.
‎- Aoleu! ‎- Doamne!
‎- Omule! ‎- Cine a pus lanțul?
‎Tocmai ai zburat peste lanțul ăla?
‎Doamne! Dumnezeule! Tricoul tău!
‎- Vai! ‎- Bine!
‎- Nu e tocmai ideal. ‎- Nu e bine deloc.
‎- Poți să mă duci la spital? ‎- Acum?
‎Da, acum. Ar fi minunat.
‎- Da, bine. Trebuie să te ridici. ‎- Trei, doi, unu. Doamne!
‎Hei, vezi o mașină? Un SUV de poliție? ‎Albastru cu alb?
‎- Da. Un SUV de poliție, albastru cu alb. ‎- La naiba! Vezi un tip fără gât?
‎Văd un tip. Chiar nu are gât. ‎E însoțit de o femeie.
‎Ce fac?
‎Ei...
‎doar...
‎- Poți să pornești, te rog? ‎- Asta fac.
‎- Mulțumesc. ‎- S-au oprit la bicicleta abandonată.
‎De ce ești căutat? Ai jefuit o bancă?
‎Probabil e mai bine să nu știi.
‎Ce? Ești fugar, John B?
‎Nu știu. Mai degrabă, refugiat.
‎Știi ceva? Nu mă duce la spital.
‎Fă stânga, te rog!
‎- Trebuie să fac ceva. ‎- Bine.
‎Dă-i blană, Sancho!
‎- Hai! ‎- Pornim... Bine!
‎O asemenea barcă nu se scufundă singură, ‎dr. Thornton.
‎Cât o să mă coste?
‎A stat sub apă 24 de ore, ‎deci vreo 25-30.000.
‎- Asigurarea nu acoperă asta? ‎- Nu în caz de greșeală umană.
‎Lipsea dopul.
‎- De ce te uiți la mine? ‎- De ce crezi?
‎N-am uitat să pun dopul, mamă. ‎Stă pe apă de o săptămână.
‎Credeam că, la 16 ani,
‎o să fii puțin mai responsabil!
‎Mamă, n-am făcut eu asta! Glumești?
‎Așa de prost mă crezi?
‎De ce e vina mea?
‎Pentru că de obicei e.
‎Mama crede că e vina mea,
‎deși n-are cum să fie.
‎Adică, cum?
‎Întotdeauna e vina mea, orice ar fi.
‎Vrea să fiu un roboțel ‎care îi îndeplinește toate cerințele.
‎Știți ce zic? Pregătire pentru Bac? Da.
‎Servit mâncare la adăpost? Da.
‎Literalmente fac tot ce vrea ‎și m-am săturat.
‎Știm cine e vinovatul. Nu?
‎Tocilarul ăla, Pope.
‎Pope, da.
‎Rafe, dacă nu l-ai fi atacat ‎pe terenul de golf, aș mai avea barca.
‎Îmi pare rău că te-am sprijinit ‎după ce o Albitură ți-a pus o armă la cap.
‎Ascultă, nu eu sunt dușmanul.
‎- Eu sunt dușmanul? Nu. ‎- Nu.
‎- Nu eu am scufundat barca, ci Pope. ‎- Bine.
‎Și trebuie să-l forțezi ‎să-și asume responsabilitatea.
‎A scufundat barca. Așa ceva e de neiertat.
‎Ce ai de gând să faci?
‎- Rana trebuie curățată. ‎- Nu. Sarah, nu pot să fiu aici.
‎Va trebui să ai încredere în mine.
‎- Am făcut-o deja. ‎- Ți-am mai spus.
‎Nu eu te-am turnat. ‎Înțelege odată, sensibilule!
‎Nu cred că tatăl tău s-ar bucura ‎că un fost angajat îi sângerează în casă.
‎Atunci, nu sângera!
‎Hei!
‎Jerry, nu-mi spune ‎că nu putem să renegociem rata.
‎Sigur o putem renegocia, Jerry.
‎Asta facem acum. Da?
‎- Bună! ‎- Ce faci?
‎Cum adică?
‎- Închide ușa. Atenție, scumpo. ‎- Scuze.
‎Nu!
‎O voi face!
‎Intră aici! Așază-te. Mă întorc imediat.
‎Măiculiță!
‎Bun.
‎Ridică-ți tricoul!
‎- Bine. ‎- Va trebuie să fie dezinfectată.
‎TRUSĂ DE PRIM AJUTOR
‎- Ăla e spirt sanitar? ‎- Da.
‎Așa dezinfectezi sigur.
‎Bine. Închide ochii!
‎La trei.
‎- Ești gata? Unu... ‎- Doi...
‎Glumești?
‎- Doamne! ‎- Scuze.
‎N-am mai auzit pe cineva să se vaiete așa.
‎Oprește-te.
‎- Te scuz. ‎- Scuze.
‎Cine e tipul de pe perete?
‎E Denmark Tanny, fondatorul Tannyhill.
‎- Fondator? ‎- Da.
‎Cum a putut un sclav ‎să fondeze o plantație de bumbac?
‎A fost un om liber.
‎E un mister.
‎A apărut de nicăieri și a plătit în aur ‎pentru tot pământul din zonă.
‎În aur?
‎Nu am terminat, Sancho.
‎Denmark Tanny.
‎Mi-e cunoscut numele.
‎A fost pe Royal Merchant.
‎Dar n-au fost supraviețuitori.
‎Ce mai știi despre el?
‎Când ne-am mutat, am găsit un jurnal, ‎un almanah, o grămadă de documente.
‎Ward a donat totul ‎Arhivelor Studenților din Chapel Hill.
‎Pot să le văd?
‎Ce să vezi?
‎Arhivele. Trebuie să le văd.
‎Pot să-ți ofer acces dacă vrei. ‎Are permis de administrare.
‎Da. Îl vreau.
‎Pentru Chapel Hill?
‎Da. Chiar acum.
‎De ce acum?
‎Nu pot să-ți spun asta.
‎Alte chestii de fugar?
‎Tangente cu partea de fugar. ‎E o chestiune de securitate națională.
‎Am așteptat toată viața ‎să-mi spună cineva asta.
‎Știu că pare nebunie, ‎dar trebuie să împrumut permisul!
‎Cu cât știi mai puțin, cu atât mai bine! ‎Trebuie să mă crezi!
‎Nu. Nu am încredere în nimeni. ‎Mai ales nu cu un permis de administrator.
‎Trebuie să merg acum.
‎- Bine, atunci vin cu tine. ‎- Nu.
‎Ba da!
‎O ultimă misiune
‎și apoi ies din jocul ăsta murdar.
‎Haide! Să mergem.
‎- JJ! ‎- Ce-ai zis?
‎JJ!
‎- Așa credeam și eu. ‎- JJ!
‎Ei știu.
‎- Ce? ‎- Ei știu.
‎Calmează-te, frate. Habar n-au de nimic.
‎- Topper știe că i-am scufundat barca. ‎- De unde știi?
‎Rafe și Topper au parcat ‎în față la Heyward
‎- ...și m-au străpuns cu privirea. ‎- Calmează-te!
‎Habar nu au de nimic.
‎Au camere video. Poate m-au văzut.
‎Nu era curent. Cum să te fi văzut?
‎E Figure Eight. Au generatoare.
‎Nu dau burse ‎celor care scufundă bărci din răzbunare.
‎- Nu va arăta bine pe foaia matricolă. ‎- Gata cu regretul!
‎Ți-au spart fața.
‎Ne-au atacat. Am ripostat. ‎E legea junglei.
‎Dacă vine vreun Snob la tine ‎și te întreabă dacă ai vreo legătură,
‎te duci la el, îl privești direct în ochi,
‎și...
‎- Neg până în pânzele albe. ‎- Da. Neagă.
‎Dar pentru siguranță,
‎nu mergem nicăieri fără protecție.
‎Da?
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎Mai bine închid ușa.
‎Am demarat o mică investigație.
‎- Un pic de cercetare în timpul liber. ‎- Da?
‎Am găsit asta în camera de motel ‎a lui Scooter Grubbs.
‎E Royal Merchant.
‎Cel puțin, pare să fie.
‎N-am știut ce să cred,
‎dar apoi i-am găsit pe continentalii ăia ‎în plase.
‎Am găsit asta în camioneta lor, ‎sub banchetă.
‎S-au înecat ‎trei oameni care căutau nava‎ ‎Merchant.
‎Unul era un bețiv, ceilalți erau străini.
‎Nu cunoșteau curenții.
‎Da, asta am crezut și eu,
‎până a ajuns asta la țărm.
‎Pare să fie un caz de crimă.
‎Raportul legistului.
‎Când ai mai avut un caz de crimă?
‎Acum mult timp.
‎Fii atentă.
‎Cine i-ar putea face cuiva așa ceva?
‎El l-a urmărit pe John B prin oraș.
‎Cheryl a zis că a fugit când l-a luat. ‎A țâșnit din mașina de poliție.
‎Poate puștiul a trecut ‎la infracțiuni mult mai grave.
‎Bine.
‎Bună treabă.
‎Mulțumesc.
‎Încă două pe cărucior!
‎- Nu! ‎- O, nu.
‎Scuzați! Stați! Mai aveți bilete?
‎- Nu numai voi vreți să părăsiți insula. ‎- La naiba!
‎La naiba!
‎Hei, urmează-mă.
‎Bine. Da. Sigur.
‎- Ai mai fost vreodată pe un remorcher? ‎- Ce?
‎Doar nu vorbești serios!
‎Trebuie să-i convingem să ne ia.
‎- Bine. ‎- Mă descurc.
‎- Bine! ‎- Sunt de-ai mei. Așteaptă.
‎Căpitane!
‎Am o întrebare. Eu și sora mea ‎trebuie să ne urcăm în barca asta.
‎Ne luați?
‎Nu.
‎Hai, ajută-mă!
‎- Nu pot. ‎- Mulțumesc pentru nimic.
‎Deci…
‎Deci...
‎n-au loc.
‎Cine?
‎Oamenii tăi?
‎Ce? Ai o idee mai bună?
‎Da.
‎Poftim.
‎Bun. Ia o butelie!
‎Repede!
‎- Imediat pornim. ‎- Doamne!
‎Cobor în sala motoarelor.
‎Scuze.
‎Bine.
‎Am pornit.
‎Da.
‎Mă bucur că se mai organizează.
‎Ne păstrăm calmul. Ne vedem de viață.
‎Înapoi la viața noastră ‎în stil Outer Banks. Știți?
‎- Nu vă bucurați că v-am făcut să veniți? ‎- De numai.
‎Sincer, stăteam comod pe canapea.
‎- Am ieșit din zona de siguranță. ‎- Fii calm, bine?
‎Suntem între Snobi.
‎- Fix aici nu voiam să fiu. ‎- Taci, Pope.
‎Îmi dai, te rog, două Pepsi?
‎- Sigur. ‎- Hei, Kie!
‎Ce mai faci?
‎Cum ești?
‎Sunt bine.
‎Bine.
‎Spune-i amicului tău că știm ce a făcut.
‎Scuză-mă, despre care amic vorbești?
‎Va ști el.
‎Pa!
‎Dobitocule.
‎L-am văzut pe Rafe și mi-a zis, citez:
‎„Spune-i amicului tău că știm ce a făcut.” ‎Ce înseamnă?
‎Unde e?
‎Acolo.
‎- Super! Escadronul morții. ‎- Nu te holba.
‎Îți spun ca să știi.
‎Dacă mă încolțesc, mă bat pe bune. ‎Îi tai cu cuțitul. M-au adus la limită.
‎Dacă nu ajunge, am asta aici.
‎Da. Deci trebuie să rămânem în grup.
‎- Nu ne atacă dacă suntem în grup. ‎- Ca un banc de pești.
‎Nu părăsi bancul.
‎Scuze, JJ,
‎te rog, spune-mi ‎că n-ai venit aici cu arma! JJ!
‎- Sunt copii. ‎- Nu!
‎Kie, n-am adus arma. Totul e bine.
‎Mersi. Foarte convingător. Ador asta, JJ.
‎Bun venit la seria de filme de vară…
‎Principiu de bază: ‎fără secrete între Albituri.
‎Despre ce vorbește Rafe?
‎Kie, s-ar putea să ne înfruntăm diseară.
‎Ce înseamnă asta?
‎„S-ar putea să ne înfruntăm diseară.” ‎Ce ați făcut?
‎Neagă.
‎Doamne!
‎- Când ți-a fost cel mai cald? ‎- Chiar acum.
‎Și mie.
‎Nu știu, ai chef să joci un joc?
‎- Nu. ‎- Super.
‎Eu și sora mea jucăm un joc.
‎Se numește Adevăr sau Provocare, ‎dar fără provocare.
‎Deci e doar Adevăr, Sarah. Adevăr.
‎Da.
‎Vrei să jucăm Adevăr?
‎Sigur.
‎Bine.
‎Pune prima întrebare.
‎De ce l-ai ucis pe Dimitri?
‎E prea ușor. Dimitri știa prea multe.
‎Era compromis.
‎Da. În cele din urmă, ‎toți știm prea multe.
‎E rândul meu.
‎Ce ai văzut în tablou?
‎Uite. Nu pot să-ți spun. Bine?
‎- De ce? ‎- E pentru siguranța ta.
‎Ceva te-a făcut ‎să vrei să mergi la arhive.
‎Cineva pe care l-am crezut mort ‎e în viață.
‎Tatăl tău?
‎Bine! Știi ce?
‎- Îmi pare rău. ‎- E în regulă.
‎Ba nu e.
‎Sunt o idioată. A fost aiurea să zic asta.
‎Nu-mi pot imagina să-mi pierd tatăl.
‎Familia mea s-ar destrăma fără el.
‎Toată lumea crede ‎că e un bărbat foarte bogat,
‎dar e din zona săracă, la fel ca tine,
‎și a muncit pe brânci pentru tot ce avem.
‎Îi ești recunoscătoare.
‎Da.
‎Îi sunt.
‎Așa simt eu pentru tata.
‎Despre asta e vorba?
‎Știi că balenele scot ‎zgomotele acelea foarte joase?
‎E ca un...
‎Da?
‎Așa se aud balenele în largul oceanului
‎și știu că sună foarte ciudat, dar...
‎Îl aud chemându-mă...
‎Are nevoie de ajutorul meu.
‎Dar nu pot lăsa sentimentele ‎să-mi afecteze misiunea.
‎Nu. Nu, tovarășe.
‎În niciun caz.
‎Când descopăr un indiciu, ‎nu sar la concluzii pripite.
‎Doi turiști au căzut din barcă ‎în marea agitată,
‎s-au înecat și i-au găsit rechinii.
‎Da. Înțeleg ideea. ‎Dar asta e puțin ciudat.
‎În primul rând, ‎e prea multă apă în plămâni.
‎Asta arată că au murit ‎înainte să ajungă în apă, nu după.
‎Și mai e asta.
‎Același tip de răni pe ambele cadavre. ‎Am crezut că e o mușcătură, dar nu e.
‎Rana descrie un arc în interior.
‎Cred că sunt răni defensive ‎de la un harpon.
‎De harpon?
‎- Chestia aia cu care prinzi pește. ‎- Știu ce e.
‎Bine.
‎Eu cred că cel care a făcut asta ‎încerca să distrugă dovezi.
‎I-au înjunghiat, i-au aruncat peste bord ‎și au lăsat rechinii să facă restul.
‎Bine, hai!
‎Mă scuzați!
‎- Venim în viteză! ‎- Scuze!
‎Scuze!
‎- Poftim pantoful. ‎- Mulțumesc.
‎Doamne!
‎- Suntem dezgustători. ‎- Ce?
‎- Nu vom intra în arhivă în halul ăsta. ‎- De ce nu?
‎Nu ne primesc dacă arătăm ‎de parcă ne-am târât dintr-o mlaștină.
‎Bine.
‎Ce zici de magazinul ăsta? ‎Să cumpărăm de aici.
‎În niciun caz.
‎Stai, Sancho! ‎Cred că am ajuns unde trebuie.
‎Nu înțelegi. ‎E ca un organ cu altă grupă sanguină.
‎- Nu funcționează. ‎- Ești cel mai dramatic om
‎- ...din câți știu. ‎- Ba nu.
‎Ce zici de cașmir?
‎- Doamne! Ai văzut cămașa asta? ‎- Da.
‎- E 190 de dolari! ‎- Nu-ți face griji. Te sponsorizez.
‎- Mă sponsorizezi? ‎- Ce zici de niște ochelari?
‎Ca la Clark Kent.
‎Nu cred că înțelegi. ‎Nu vreau nimic de aici.
‎- John B? ‎- Vă pot ajuta?
‎Da. Da, domnule...
‎- Domnul Ike. ‎- Ike? Sarah.
‎- Jonathan. ‎- John.
‎Prietenul meu, Jonathan, ‎are nevoie de tot ajutorul posibil.
‎- Văd. ‎- Da
‎Gata pentru balul gimnazial!
‎Parcă am fost dat afară ‎din cvartetul frizerilor.
‎Domnule Ike, ce ziceți de una cu dungi?
‎- Nu port dungi, Ike. ‎- Excelentă alegere.
‎Poate o cămașă roz și niște boxeri?
‎Boxeri? Ce-s ăia?
‎Aduc o pereche.
‎Doar acceptă-ți soarta.
‎- Nu, nu ies. ‎- De ce nu?
‎Fiindcă probabil îi vei cumpăra.
‎Ei bine, nu greșești.
‎- Te admiri în oglindă? ‎- Nu, nu mă admir!
‎Încetează!
‎Relaxează-te, John B! Nu e de parcă ‎n-am mai văzut un băiat în chiloți.
‎Am un frate. ‎Nu te mai gândi la prostii, John B.
‎Bine.
‎De mare efect!
‎Frate!
‎- Închide-ți șlițul! ‎- Am înțeles.
‎- Dacă m-ar vedea cineva așa... ‎- Te-ar face cu ou și oțet.
‎- Da. ‎- Dar suntem într-o misiune secretă
‎și trebuie să ne asumăm o altă identitate.
‎N-ar trebui să ne folosim numele reale.
‎Ne trebuie aliasuri. Ai idei?
‎Vlad... din...
‎Viena.
‎Care e al meu?
‎Bine. Valerie din Quebec.
‎- Valerie du Quebec? ‎- ‎Parlez-vous français?
‎- Oui, oui, monsieur. Et toi? ‎- Nu. Doar atât știu.
‎Acum că m-ai îmbrăcat, ‎mă simt ca la patru ace.
‎- Acum te îmbrac eu. ‎- Să te văd!
‎Arată grozav.
‎Arăți ca o mamă din suburbii.
‎Cum îmbrac asta?
‎E mov-levănțică sau prună?
‎Nu.
‎Rochia asta vine la pachet cu nunceaguri.
‎Nu.
‎Arăți…
‎Nu mă așteptam ‎să poți să arăți așa de bine, Val.
‎Ce te mai pricepi la vorbe, Vlad!
‎Deci o alegi pe asta?
‎Da. Cred că avem ținuta câștigătoare. ‎Da, cred că da.
‎Da.
‎Pot să te întreb ceva?
‎De ce ai venit?
‎- Ca să termin misiunea. ‎- Nu, pe bune.
‎Pentru că...
‎am 16 ani și știu deja ‎cum va arăta restul vieții mele.
‎Va consta în cluburi stupide de iahturi ‎pline cu oameni superficiali
‎care vorbesc de dragul vorbei
‎și simt că, dacă nu ies din bula asta ‎acum, n-o voi face niciodată.
‎Și apoi, la 30 de ani, ‎voi fi devenit alcoolică
‎și nici nu-mi voi da seama.
‎Mie mi-ar plăcea o bulă ca a ta.
‎Ai grijă ce-ți dorești.
‎Să păstrăm o relație profesională. ‎Avem treabă. Haide!
‎La arhive! Acum.
‎Biblioteca nu e deschisă peste noapte. ‎Trebuie să ne grăbim.
‎- JJ? ‎- Ce?
‎Trebuie să mă ușurez.
‎Ține-te!
‎Nu mai pot. Am băut prea mult suc.
‎- E prea expus. O să ne vadă. ‎- Trebuie!
‎Blochează băile.
‎- Dacă farfuria aia are de-a face cu asta? ‎- Hai. Știu un loc.
‎Se prea poate, Larry.
‎Hei, unde mergeți?
‎Să golim furtunul.
‎Vi-o țineți unul celuilalt?
‎Asasinat... și cineva e responsabil.
‎Tu ești la conducere acum, locotenente.
‎Convoiul armatei s-a mutat pe teren.
‎E mai bine decât o muie.
‎De parcă știi cum e.
‎E mai bine ‎decât cum îmi închipui că ar fi o muie.
‎Cea mai importantă decizie din carieră. ‎A luat decizia asta.
‎- Colonelul Edwards a dat semnal să tragă. ‎- Ai adus arma?
‎La naiba! Am uitat-o.
‎- Ai uitat-o? ‎- Grăbește-te!
‎Ai avut un singur lucru de făcut! ‎Doar atât ți-am cerut.
‎- Știu. Hai înapoi! ‎- Ce faceți, Albituri?
‎- Salut, Rafe. ‎- Ce faceți în seara asta?
‎- Nu dormi la ora asta? ‎- Vreau doar să vorbim.
‎- Hei! ‎- Calmează-te, Topper!
‎Mi-ai rezolvat bine de tot barca.
‎- Nu știu despre ce vorbești. ‎- Sigur.
‎Nu mai ești așa de rău fără armă.
‎Dacă mai faci un pas, ‎îți sparg fața prepubescentă.
‎Pope, te simți bine că ai furat ceva? ‎Mama ta e mândră de tine?
‎- Tatăl tău e mândru de tine? ‎- Așa!
‎- Așa! Cu pumnul, așa! ‎- Bine.
‎- Haide, Albitură! ‎- Să ne batem!
‎Să ne batem!
‎- Ține-l! ‎- Să-l omorâm!
‎- Să vă văd! ‎- Haide!
‎Hai, Albitură!
‎Hei, snopește-l, Top!
‎Haide, Rafe!
‎Numai atâta poți?
‎Dă-i drumul, Topper! ‎Dobitoc fascist ce ești!
‎Ascultă, Pope!
‎- Încetați! ‎- Trebuie doar să-ți recunoști fapta!
‎Du-te naibii, Snobule!
‎Dă-mi drumul, Rafe!
‎- Nu te băga, Kiara! ‎- Kie! Ești bine?
‎Haide, omule. Recunoaște!
‎Recunoaște că ai făcut-o!
‎Haide!
‎Nu te pune cu mine, Albituro! Mă auzi?
‎Îți dau doar o șansă.
‎O singură șansă, Pope!
‎O șansă. Haide! Unu!
‎Ai ceva de spus, frate?
‎Haide! Vrei să spui ceva?
‎- Pope? ‎- Omoară-l, Top!
‎A luat foc corabia!
‎- Băieți! Foc! ‎- Dați-i drumul!
‎Kelce, dă-i drumul lui JJ!
‎Să plecăm! Să mergem!
‎Sfinte Sisoe, era să-l omori, omule!
‎Să mergem, Kelce!
‎Ești bine?
‎Ești bine.
‎Ești o idioată.
‎V-am salvat. Haide!
‎Nu e ultima oară când îl vedem...
‎- Mulțumesc. ‎- Da. Nicio problemă.
‎Biblioteca e în cealaltă parte ‎a centrului studențesc.
‎- Ai mai fost aici? ‎- N-am mai fost la o facultate.
‎Ai o lipsă în pregătire.
‎Îți place?
‎Deocamdată, da.
‎Deci tatăl meu a studiat aici, ‎la fel și tatăl lui.
‎Și tatăl tatălui lui.
‎E destul de grav.
‎Da, știu. Ar face anevrism ‎dacă n-aș veni să studiez aici,
‎ceea ce e cam enervant, dar ce să-i faci?
‎Dar tu?
‎Nu m-am gândit niciodată la facultate.
‎E managerul meu.
‎I-am zis că petrec noaptea ‎acasă la Scarlet.
‎Și ce părere ar avea ‎dacă ar ști că ești cu mine?
‎M-ar spânzura pentru trădare.
‎- Te înfrățești cu Albiturile? ‎- Da.
‎Doamne!
‎Ai grijă ‎când fraternizezi cu inamicul, Valerie.
‎Stai așa! Te-a răpit? Sau te-a drogat?
‎Nu, am venit din propria mea voință, ‎pe urma unei piste.
‎- Cunoaștem inamicul? ‎- Da.
‎A lucrat pentru tine.
‎Doar nu e ‎hoțul de echipament de scufundat!
‎Nu e așa cum crezi că e.
‎Doamne, te manipulează bine de tot, Val.
‎Operează foarte subtil.
‎Ba nu.
‎E foarte stângaci.
‎Face prea des pistoale cu degetele.
‎Și habar nu are când să sară în acțiune.
‎Dar cred că l-aș putea convinge ‎să ni se alăture, domnule.
‎Ai grijă, Valerie. ‎Albitura își schimbă solzii,
‎dar năravul, ba.
‎Bun, Vlad, e timpul să jucăm jocul Adevăr.
‎Iar?
‎De ce naiba suntem aici?
‎Uite, ți-am spus deja. Nu pot să-ți spun.
‎Prețul intrării ‎constă în informații despre misiune
‎și n-ai acces decât prin mine.
‎E alegerea ta.
‎-Trebuie să știu. ‎- Bine.
‎Cu riscul de a muri?
‎Vânez o comoară.
‎Ce?
‎Aoleu! Vorbești serios.
‎Cred că Denmark Tanny a fost unicul ‎supraviețuitor de pe Royal Merchant.
‎Uite, știu că pare o nebunie,
‎dar cred că a scăpat ‎cu 400 de milioane în aur.
‎Așa a putut să cumpere Tanyhill.
‎Și cred că locația acelei comori ‎se află în actele lui.
‎De asta suntem aici.
‎Ai spus 400 de milioane?
‎E o bulă mare de tot.
‎Voi vorbi cu bibliotecara.
‎Minunată idee.
‎Nu vă pot spune ce recunoscători suntem
‎să primim materialele despre Tanny ‎de la tatăl tău.
‎- Cu drag. ‎- Sunt acolo sus.
‎Mulțumesc.
‎Da.
‎Așa.
‎- Spre necunoscut! ‎- Să începem!
‎Scrie că Denmark a folosit banii ‎pe care i-a făcut din Tannyhill
‎ca să cumpere sclavi ‎și să le redea libertatea.
‎Scrie că a fost acuzat ‎de instigare la revoltă.
‎E înainte de Războiul Civil.
‎De aia l-au spânzurat.
‎- Să văd puțin asta. ‎- E Biblia.
‎Uite aici!
‎- Sunt zile de naștere. ‎- Da, Denmark Tanny.
‎Cecilia, Robert, Lewis și Abraham. ‎Cei trei fii ai lui.
‎Da.
‎Stai puțin.
‎- Stai, e o poză cu... ‎- Aur.
‎Așa a cumpărat pământul. E aur britanic.
‎Asta se afla pe Merchant.
‎Bingo!
‎Asta am găsit când ne-am mutat.
‎Stai. Ce-i aia?
‎Asta e ultima scrisoare scrisă de el.
‎Stai, e scris în Gullah,
‎limba creolă pierdută.
‎O poți citi?
‎Nu.
‎Aș vrea să pot, dar nu.
‎Deci Denmark a aflat ‎că vine potera după el.
‎Din ce dată e?
‎E din 3 mai 1844.
‎Stai, aia e...
‎Ziua în care a murit.
‎Îi e adresată lui Robert.
‎Deci în ziua morții ‎i-a scris o scrisoare fiului său.
‎Într-o limbă cunoscută doar lor.
‎Stai puțin!
‎Ce?
‎Am avut noroc.
‎E o cameră pe un panou solar.
‎Nu putem identifica fețele, ‎dar am identificat cealaltă barcă.
‎A cui e barca?
‎E pe numele lui Heyward.
‎Cred că el e fiul lui.
‎Ea a crezut că eu am făcut asta, ‎domnule polițist.
‎Ți-am spus ‎că nu totul e din vina mea.
‎Putem discuta în particular, te rog?
‎Ce se va întâmpla acum?
‎Dacă depuneți plângere,
‎va decide tribunalul pentru minori. ‎Pope are 16 ani.
‎Ar putea fi judecat ca adult.
‎Ar fi închis.
‎Depun plângere.
‎Știți, Heyward...
‎Am zis că vreau să depun plângere.
‎Da, bine. Așa facem.
‎Tata o să mă omoare ‎că am lipsit toată noaptea,
‎dar măcar am îndeplinit misiunea.
‎Da.
‎Apropo de misiune, ‎nu ești așa de rea pe cât te credeam.
‎- La ce te așteptai? ‎- Chiar vrei să-ți răspund?
‎Îmi pot închipui. ‎Poate la o prințesă Snoabă?
‎La o regină în bulă?
‎Cam așa ceva.
‎- Nepoliticoasă cu ospătarii, cel puțin. ‎- Au!
‎Doare.
‎- Aoleu! ‎- Zic și eu.
‎Nici tu nu ești cum mă așteptam.
‎Ești mult mai ciudat.
‎Pentru început, ai deficit de atenție.
‎- Da. ‎- Da.
‎Și am crezut că ești ‎genul ăla de surfer relaxat de gașcă,
‎dar se pare că ești ‎într-o misiune lăsată de tatăl tău.
‎Da. Doar încerc să traduc scrisoarea.
‎Hei...
‎Contrar așteptărilor!
‎- Salud! ‎- Salud!
‎Deci…
‎cum va fi după ce ne întoarcem?
‎În ce privință?
‎Ei bine...
‎știi, gen...
‎- Asta? ‎- Da.
‎Cred că nu se va schimba nimic.
‎Nu?
‎Eu mă voi întoarce în bulă.
‎Te întorci în bulă ‎în sensul că te întorci la Topper?
‎Da.
‎Și presupun ‎că tu te vei întoarce la a fi...
‎un fugar.
‎Da.
‎Dar am avut o zi minunată.
‎Și eu.
‎Nu te lăsa afectat. ‎Ei erau trei, iar noi, doi.
‎- E ceva tipic Snobilor. ‎- Clar.
‎La ce te gândeai când ai folosit capul?
‎Nu știu.
‎- Am acționat din instinct, bine? ‎- Da.
‎- Ca un animal încolțit. ‎- Pope, vrea cineva să te vadă.
‎Bună seara!
‎Am un mandat de arestare ‎pentru distrugere de proprietate.
‎- Ce? ‎- Ține mâinile pe tejghea, la vedere.
‎Dă-te din drum, fată!
‎- Shoupe, ce a făcut? ‎- Scrie pe mandat, Heyward!
‎- Îmi arestezi fiul? ‎- Ce dovezi aveți?
‎Shoupe, mă asculți?
‎Orice spui poate fi ‎și va fi folosit, în instanță.
‎- Ai dreptul la un avocat. ‎- Cât te-au plătit?
‎Nu el a făcut-o!
‎Eu am făcut-o.
‎A încercat să mă convingă să renunț, ‎dar eram supărat că fusese bătut.
‎Eram sătul de cei din Figure Eight ‎și mi-am pierdut firea.
‎Nu te las să-ți asumi vina.
‎- Ai prea mult de pierdut. ‎- JJ, ce faci?
‎Spun adevărul.
‎O dată în viața mea voi spune adevărul.
‎- Am furat și barca tatălui lui. ‎- Ce naiba?
‎- JJ, haide! ‎- Taci, Pope!
‎Taci!
‎E un copil bun.
‎Știi de unde sunt.
‎Da.
‎E vina mea.
‎E adevărul curat?
‎Da, jur pe Dumnezeu!
‎Știu ce crezi tu. Eu îl întreb pe Pope.
‎Da, cam așa a fost.
‎- Pope. ‎- Rahat!
‎Pope?
‎Pope!
‎Înăuntru, durule!
‎- Bine, deci… ‎- Da?
‎Acum că ne-am întors în patria mamă,
‎trebuie să revenim ‎la identitățile noastre reale.
‎- Deci, dacă mă vezi pe stradă... ‎- Desigur, sunt un adevărat profesionist.
‎Mi-a plăcut să colaborăm, tovarășe.
‎Plăcerea a fost a mea.
‎Stai!
‎Serios?
‎Asta e tot?
‎O să pleci așa, ‎de parcă asta nu s-ar fi întâmplat?
‎Așa fac profesioniștii, nu?
‎Sarah, a fost ‎cea mai frumoasă zi din viața mea!
‎- John B, o să ne dai în vileag! ‎- Nu-mi pasă de asta, Sarah!
‎Nu-mi pasă dacă află prietenii mei ‎sau iubitul tău cu păr cu gel.
‎Ieri, habar nu aveam cine ești.
‎Iar azi, știu cine e...
‎Sarah Cameron.
‎Sincer, în experiența mea limitată, ‎asta e ceva foarte rar. Ca o eclipsă.
‎Ca un orb care vede culori ‎pentru prima dată,
‎sau ca dovezi că există Bigfoot, ‎sau ca aurora boreală.
‎Uite, nu pot să mă prefac ‎că nu e ceva real,
‎că asta nu s-a întâmplat!
‎- Îmi pare rău, eu... ‎- Taci.
‎Nici eu nu pot.
‎Hei, faceți asta într-un hotel!
‎E o insulă mică.
‎Așa că trebuie să fim atenți.
‎Da.
‎Subtitrarea: Oana-Meda Pop