EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det finns en stund i allas liv när man känner att allt är möjligt.
Man känner att allt går vägen.
Man kan, jag vet inte, friklättra på El Capitan...
...landa på Mars eller bli vald till president.
Hela världen finns där om man vågar ta för sig.
Och när man minst anar det...
...dyker nån Kook upp och säger att det inte finns nåt evigt mysterium.
Och allt snack om klättring och Mars och presidenter blir bara skitsnack.
Magin får cancer och dör.
Den är inte där.
Dra upp drönaren.
Fan.
Vi kan göra ett nytt pass. Ladda batteriet. Vi kan gå ner igen.
-Vi har tittat tre gånger. Det är tomt. -Håll tyst!
-Det stämmer ju! -Guldet kan vara nedgrävt. Vi vet inte.
Om det fanns där hade vi sett det på metalldetektorn.
Nån hann före.
Eller så var det aldrig där.
Hej, kompis.
Cheryl, det här är ett dåligt tillfälle för en kontroll.
-Det är ingen kontroll. Vi ska ta dig. -Idag? Verkligen?
Bara fram till prövningen.
Nej...
Jag tänker inte flytta till nåt fosterhem. Jag tänker inte ingå i ditt lilla system.
Det här är biträdande sheriff Thomas. Han jobbar med ungdomsbrottslingar.
Din farbror jobbar i Mississippi. Han har inte varit här på flera månader.
Nej, det är min mardröm. Jag vill ha frigörelse.
Frigörelse från vem? Du är ensam här.
Asyl, då.
På vilka grunder?
På fast mark. På heliga grunder. Jag känner mig verkligen åtalad av dig...
...och av mr Big Head.
Vad glor du på? Ska du skjuta mig med elpistol?
-John! -Vill du dansa?
-Kom hit... -Nej.
-Jag är oskyldig! Få bort hunden! -Sluta!
Okej då.
-Slappna av. -Jag ger upp.
TILL BIRD
Ser du det här, Cheryl?
Vet du vem det här är? Det är min pappa.
Vet du vad han ville?
Han ville att jag skulle stanna här hemma. Du tar mig härifrån. Förstår du det?
Lagen är sån, John B.
Nej, stanna! Min bild! Det är den sista bilden av min pappa.
-Aldrig i livet. -Kom igen, Cheryl. Stanna bilen.
-Snälla, det är allt jag har kvar. -Stanna.
-Vill du verkligen det? -Gör det.
Tack.
-Får jag hjälpa honom? Snälla? -Han fixar det.
Titta på den idioten. Han letar på fel plats.
Det blir förstört. Snälla.
Det är mitt sista minne av pappa. Tänker du låta det hända? Snälla.
Jag ber dig.
Gör det snabbt.
Ja, frun.
Tack, Cheryl.
Vi ses, Thomas!
Fan.
Thomas!
-Läget, Jorge? -Hur är det?
-Där är en snöleopard. Ledsen. -Vad fan?
-Du får tillbaka den. -Det hoppas jag!
-Jag lämnar den i parken. -Kom igen.
Ur vägen! Här kommer jag!
Det finns ett talesätt om stora hopp. Det är alltid säkrast att ge allt.
Och det är, som många gamla talesätt...
Stanna i skolan!
Hallå!
...skitsnack.
Herregud...
-Du! -Vem satte kedjan där?
Hoppade du precis över kedjan?
Herregud! Jävlar, din tröja.
-Oj då. -Okej.
-Det är inte idealiskt. -Inte bra alls.
-Kan du ta mig till sjukhuset? -Just nu?
-Ja, just nu. Det vore fantastiskt. -Okej. Du måste resa dig.
Tre, två, ett. Herregud.
Ser du en bil, typ en snut-suv? Blå och vit, kanske?
-Ja, här är en blå och vit polisbil. -Fan. Ser du en kille utan hals?
Där är en kille och han har ingen hals. Och en kvinna.
-Vad gör de? -De...
-Kan du bara köra? -Det är det jag gör.
-Tack. -De står vid den döda cykeln.
-Vad vill de dig? Har du rånat en bank? -Det är bättre om du inte vet.
Är du på rymmen, John B?
Jag vet inte, jag är mer som en flykting.
Vet du vad? Kör inte till sjukhuset. Ta vänster här, är du snäll.
-Jag måste göra en sak. -Okej.
Kom igen, Sancho.
-Kom igen. -Okej!
En sån här båt sjunker inte bara, dr Thornton.
Hur mycket kostar det här?
Under vatten i 24 timmar... Mellan 25 000 och 30 000.
-Täcker inte försäkringen det? -Nej. Inte handhavandefel.
-Pluggen var inte i. -Varför tittar du på mig?
Varför tror du?
Jag glömde inte att sätta i pluggen. Den har legat där en vecka.
Jag trodde att du skulle ta mer ansvar när du fyllde 16.
Det var inte jag! Tror du att jag är så korkad? Varför är det mitt fel?
Det brukar vara det.
Min mamma tror att jag gjorde det, även om jag inte kunde ha gjort det.
Hur då?
Det är alltid mitt fel, oavsett vad.
Hon vill bara att jag ska vara en liten robot som gör allt hon vill.
Vet du vad jag menar? Plugga? Bock. Servera mat på härbärget? Bock.
Jag gör allt hon vill och jag är trött på det.
-Vi vet vem som gjorde det. -Det var den där Pope.
Pope, ja.
Om du inte hade hoppat på honom på golfbanan hade jag haft kvar min båt.
Förlåt att jag hjälpte dig efter att en Pogue drog vapen mot dig.
Jag är inte fienden här.
-Är jag fienden? Jag sänkte inte båten. -Det var Pope.
Och du måste tvinga honom att ta ett personligt ansvar.
Han sänkte båten. Du kan inte tolerera sånt.
Vad ska du göra åt det?
-Vi måste rengöra såret. -Nej. Jag kan inte vara här, Sarah.
Okej, du måste lita på mig.
-Jag gjorde ju det. -Vi har pratat om det.
Jag skvallrade inte. Lägg ner nu.
Din pappa blir nog inte glad om en före detta anställd blöder överallt.
Blöd inte då.
Hallå!
Jerry, säg inte att vi inte kan omförhandla.
Vi kan omförhandla.
Det är det vi gör nu.
-Hej! -Vad gör du?
Vad menar du?
-Stäng dörren. Kom igen, raring. -Förlåt.
Nej! Det ska jag!
In här. Sätt dig, så kommer jag strax.
Okej...
Lyft upp tröjan.
-Okej. -Det måste desinficeras.
-Är det tvättsprit? -Ja.
Då är man säker.
Okej, blunda.
På tre.
-Redo? Ett... -...två...
Skojar du?
-Herregud. -Förlåt.
Jag har aldrig hört nån gnälla så förut.
-Sluta. -Ursäkta?
Förlåt.
Vem är snubben på väggen?
Det är Denmark Tanny, grundare av Tannyhill.
Grundaren?
Hur kunde en slav grunda en bomullsplantage?
Han var en fri man. Han är lite av ett mysterium.
Han dök upp från ingenstans och betalade för all mark i guld.
Guld?
Jag är inte klar, Sancho.
Denmark Tanny... Jag känner igen det namnet.
Han var med på Royal Merchant.
Men ingen överlevde.
Vad mer vet du?
När vi flyttade in hittade vi en dagbok, en almanacka, en massa papper...
Ward donerade allt till arkivet i Chapel Hill.
Kan jag se det?
Vad då?
Arkivet. Jag måste se det.
Jag kan få in dig om du vill. Han har ett förvaltarpass.
-Ja. Jag behöver det. -Till Chapel Hill?
Ja, nu.
Varför nu?
Det kan jag inte säga.
Mer rymmargrejer?
Det har med det att göra. Det handlar om rikets säkerhet.
Jag har väntat hela livet på att höra det.
Jag vet att det låter galet, men jag måste låna passet.
Ju mindre du vet, desto bättre. Du måste lita på mig.
Nej. Jag litar inte på nån. Särskilt inte med ett förvaltarpass.
Jag måste dit. Nu.
-Då följer jag med. -Nej.
Jo.
Ett sista uppdrag och sen är jag klar med det här smutsiga spelet.
Kom igen, vi sticker.
-JJ! -Vad var det?
JJ!
-Det var det jag trodde. -JJ!
De vet.
-Vad sa du? -De vet.
Ta det lugnt, okej? De vet inte ett skit.
-Topper vet att det var jag. -Hur vet du det?
För att Rafe och Topper väntade utanför Heywards.
Kan du lugna ner dig lite? De vet inte ett skit.
-De har kameror. De kan ha sett mig. -Det var strömavbrott. Ingen såg dig.
De har generatorer.
De ger inte stipendier till folk som sänker båtar.
-Det ser inte bra ut på CV:t. -Det räcker nu! De slog in huvudet på dig.
De gick på oss, så vi gav igen. Djungelns lag.
Om nån Kook kommer fram och frågar om du hade med det att göra...
...går du upp till dem, ser dem rakt i ögonen...
...och...
-...förnekar allt som fan. -Precis. Förneka allt.
Men för säkerhets skull går vi ingenstans utan skydd.
Okej?
Jag har några saker att visa dig. Jag borde stänga dörren.
Jag har gjort lite utredningsarbete på min fritid.
Jaså?
Jag hittade det här i Scooter Grubbs motellrum.
Det är Royal Merchant. Det ser åtminstone så ut.
Jag visste inte vad jag skulle tänka, men så dök de där två typerna upp i nätet.
Det låg i bilen under sätet.
Tre som letade efter Merchant drunknade. En var en full idiot.
De andra kom utifrån och kunde inte strömmarna.
Ja, det var vad jag tänkte.
Tills det här dök upp.
"Mordet var fallet som de gav mig."
Dödsfallsutredningen. När fick du ett mordfall sist?
Det var för länge sen.
Titta. Jag menar, vem i Guds namn skulle göra det mot nån?
Det här är han som jagade John B.
Cheryl sa att han stack när hon skulle hämta honom. Hoppade ur bilen.
Han kanske har tagit sig vatten över huvudet.
Okej.
Bra jobbat.
Tack.
Två till i pentryt.
-Nej, nej! -Åh, nej.
Ursäkta? Vänta, är det slutsålt?
-Ni är inte de enda som vill härifrån. -Fan också. Jävlar.
-Följ med mig. -Okej, visst.
-Har du varit på en bogserbåt? -Va?
-Du menar inte allvar. -Vi måste snacka in oss på pråmen.
-Okej. -Jag fixar det.
-Okej. -Det här är mitt folk. Vänta bara.
Kapten!
Jag har en fråga. Jag och min syster måste verkligen ta oss i land.
Kan vi hoppa på?
-Nej. -Hjälp oss, snälla.
Det går inte.
Tack för inget.
Nå?
Så... De är fullbokade.
Vilka?
Ditt folk?
Har du en bättre idé?
Japp.
Här.
Ta en tank.
Skynda dig.
-Vi måste lätta ankar. -Herregud!
Jag måste ner i maskinrummet.
Förlåt.
Okej.
Vi rör på oss.
Ja.
Jag är så glad att de fortfarande gör det här. Behåll lugnet, kämpa på.
Tillbaka till vardagen, ni vet?
-Är ni inte glad att jag tog med er? -Överlycklig.
Min soffa var ganska bekväm.
-Vi är ute ur den gröna zonen. -Tranquilo, okej?
-Vi är mitt i Kooklandet. Helt fel plats. -Håll tyst.
Hej! Kan jag få två Pepsi, tack?
-Visst. -Du, Kie.
Läget?
Hur mår du?
Jag mår bra.
Bra.
Säg till din kille att vi vet vad han gjorde.
Förlåt, vilken kille pratar du om?
Han vet.
-Hej då. -Douche.
Jag stötte på Rafe och han sa: "Säg till din kille att vi vet vad han gjorde."
Vad är det?
Var är han?
Precis där.
-Bra, hela dödspatrullen. -Stirra inte.
Jag varnar dig bara.
Om de kommer mot mig råkar de illa ut. Jag är på helspänn nu, okej?
Om det inte funkar så har jag den.
Ja. Så vi måste stanna i gruppen.
-De kan inte ta oss i gruppen. -Som ett stim.
-Stanna i stimmet. -Förlåt, JJ...
Säg att du inte tog med pistolen hit.
-Det finns barn här. -Jag tog inte med pistolen, okej?
Tack, det lät övertygande. Jag älskar det.
Välkomna till sommarserien…
En grundprincip: inga hemligheter bland Pogues.
Vad pratar Rafe om?
Kie, det skulle kunna hända ikväll.
Vad betyder det?
"Det skulle kunna hända ikväll." Vad gjorde ni?
Förneka allt.
Herregud!
-Vad är det varmaste du nånsin varit? -Just nu.
Samma här.
Vill du, typ, leka en lek?
-Nej. -Coolt.
Det finns en lek som min syster och jag leker.
Det är Sanning och konka, men utan konka.
Då är det bara Sanning, Sarah.
Ja...
Vill du spela Sanning?
Visst.
Okej.
Du får första frågan.
Varför dödade du Dimitri?
Det är för lätt. Dimitri, han visste för mycket.
Han blev avslöjad.
Ja, vi vet alla för mycket till slut.
Min tur.
Vad såg du i målningen?
Du... Jag kan inte berätta det, okej?
-Varför? -För din egen säkerhet.
Nåt fick dig att vilja gå till arkivet.
Nån som borde vara död var inte det.
Som din pappa?
Okej, vet du vad?
-Förlåt. -Nej, det är okej.
Nej, det är det inte. Jag är en idiot. Det var dumt sagt.
Jag kan inte tänka mig att förlora pappa. Hela familjen skulle rasa ihop utan honom.
Alla tror att han bara är en rik typ...
...men han kommer från The Cut, som du, och han har kämpat hårt för allt vi har.
Du uppskattar honom.
Ja.
Det gör jag.
-Det är så jag känner för min pappa. -Är det det allt handlar om?
Okej, du vet hur valar gör sina djupa läten?
Det låter som...
Ja?
Det är så valar hör varandra över havet
och jag vet att det låter konstigt, men...
Jag hör honom ropa till mig...
Han behöver min hjälp.
Men jag kan inte låta mina känslor störa uppdraget.
Nej. Nej, kamrat.
Definitivt inte.
När jag hör hovar tror jag att det är hästar och inte zebror.
Två turister faller av sin båt i havet, drunknar och blir hajmat.
Ja. Jag fattar, men det här är konstigt.
För det första är det för mycket vatten i lungorna
och det säger att de dog innan de kom ner i vattnet, inte efter.
Sen har vi det här. Det är samma sår på båda liken.
Jag trodde att det var bett, men nej. Det finns som en kurva på insidan.
Jag tror att det är sår efter en huggkrok.
En huggkrok?
-Som man fiskar med. -Jag vet vad en huggkrok är.
Okej.
Jag tror att den som gjorde detta försökte förstöra bevis.
De högg ihjäl dem, knuffade i dem och lät hajarna göra resten.
Spring!
Ursäkta!
-Här kommer vi! -Förlåt!
Förlåt.
-Dina skor. -Tack.
Herregud!
-Vi är äckliga. -Va?
-Vi kommer inte in i arkivet så här. -Varför inte?
De släpper inte in oss om vi ser ut som om vi kom ur ett träsk.
Okej.
Vad sägs om den här butiken? Vi handlar här.
Absolut inte.
Oj, Sancho. Jag tror att vi är framme.
Du förstår inte. Det är som ett organ med fel blodgrupp.
-Det funkar inte. -Du är så himla dramatisk jämt.
-Vad sägs om kashmir? -Herregud! Ser du skjortan?
-Ja. -Den kostar 190 dollar!
Jag kan vara din sugarmama.
-Sugarmama? -Vad sägs om glasögon?
Som Clark Kent.
-Du förstår inte. Jag vill inte ha... -Kan jag hjälpa er?
Ja. Ja, det kan du, mr...?
-Ike. -Ike? Sarah.
-Jonathan. -John.
Min vän Jonathan behöver all hjälp han kan få.
-Jag ser det. -Ja.
Ska du gå på mellanstadiedisko?
Jag ser ut som en barbershopsångare.
Mr Ike, vad tror du om bäckebölja?
-Jag tar inte på mig det. -Utmärkt val.
Och kanske en rosa skjorta och bucks?
-Bucks? Vad är det? -Jag hämtar ett par.
Acceptera ditt öde.
-Nej, jag vägrar. -Varför?
För att du nog tänker köpa den eller nåt?
Du har inte fel.
-Kollar du in dig? -Nej, jag kollar inte mig själv! Sluta.
Slappna av, John B. Jag har sett killar i kalsonger förut.
Jag har en bror. Var inte så snuskig, John B.
Okej.
Flott!
Jösses.
Dra upp gylfen.
Uppfattat.
-Om nån såg mig... -...skulle du bli utskrattad.
Ja.
Men vi är på ett hemligt uppdrag och måste anta en annan identitet.
-Vi borde inte använda våra riktiga namn. -Vi behöver alias. Vad tänker du?
Vlad, från...
...Wien.
Jag, då?
Okej...
Valerie från Quebec.
Valérie du Québec?
-Parlez-vous français? -Oui, monsieur. Et toi?
Nej, det var allt.
Eftersom du fick klä mig så här flott...
-...så får jag klä dig. -Kom igen.
Oj, jättesnyggt.
Som en fotbollsmamma.
-Hur tar jag på den? -Är det lavendel eller plommon?
-Nej. -Den här har inbyggda nunchakus.
Nej.
Wow. Du ser...
Du ser riktigt fin ut, Val.
Du kan verkligen formulera dig.
-Har vi en vinnare? -Vi har nog en vinnare.
Ja, jag tror det. Ja.
Får jag fråga en sak?
Varför kom du?
-För att avsluta uppdraget. -Nej, på allvar.
För att...
Jag är 16 och jag vet redan hur resten av mitt liv kommer att se ut.
Det kommer att bli dumma båtklubbar
fulla med tomma människor och meningslöst småprat.
Om jag inte tar mig ur bubbelplasten nu så kommer jag aldrig att göra det.
Och när jag är 30 har jag blivit alkoholist utan att ha märkt det.
-Jag skulle gärna ha lite bubbelplast. -Var försiktig med vad du önskar dig.
Vi måste förbli professionella. Vi har ett jobb att göra. Arkivet. Nu.
Biblioteket är inte öppet hela natten, så vi måste skynda oss.
-JJ? -Vad då?
Jag måste pissa.
-Håll dig. -Jag kan inte. Jag drack för mycket läsk.
-De kommer att se oss. -Jag måste gå.
De blockerar toan.
Okej, kom. Jag vet var.
Vart ska ni?
Vi måste kissa.
Ska ni hålla varandras?
-Det känns bättre än en avsugning. -Hur vet du det?
Det känns bättre än hur jag tror att en avsugning känns.
Tog du med pistolen?
Fan, jag glömde det.
-Glömde du den? -Skynda dig!
Du hade ett jobb. Det var allt jag bad dig att göra.
-Vi går tillbaka. -Läget, Pogues?
-Hej, Rafe. -Hur är läget?
-Är det inte efter läggdags? -Jag vill bara prata.
-Ta det lugnt, Topper. -Det var bra jobbat på min båt.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Ni är inte så tuffa utan vapen.
Om du tar ett steg till nitar jag dig.
Mår du bra när du stjäl? Är din mamma stolt över dig?
-Är din pappa stolt över dig? -Så ja!
-Använd nävarna, så här. -Okej.
-Kom igen, Pogue. -Kom igen!
Kom igen!
Ta honom.
-Kom igen. -Kom igen.
Kom igen, Pogue.
På honom, Top!
Kom igen!
Är det allt du har?
Släpp honom, Topper, din jävla fascist!
Lyssna nu, Pope.
Allt du måste göra är att ta lite personligt ansvar.
Dra åt helvete!
Släpp mig, Rafe!
-Lägg dig inte i, Kiara! -Kie! Är du okej?
Kom igen. Medge det! Erkänn att du gjorde det, bitch!
Kom igen!
Man jiddrar inte med mig! Hör du mig?
Du får en chans.
En chans, Pope!
En chans. Kom igen! Ett!
Har du nåt du vill säga?
Kom igen! Har du nåt att säga?
-Pope? -Gör slut på honom, Top!
Skeppet brinner!
-Det brinner! -Släpp honom!
Kelce, släpp JJ!
Vi sticker. Kom igen!
Herregud, du dödade honom nästan!
Kom igen, Kelce!
Är du okej?
Det är okej.
-Du är en jävla idiot. -Jag räddade dig. Kom igen.
Vi har inte sett slutet på...
Tack.
Biblioteket ligger på andra sidan studentcentret.
-Har du varit här? -Jag har aldrig varit på ett college.
Det är en lucka i din träning. Vad tycker du?
Okej, hittills.
Min pappa gick här och hans pappa gick här
och hans pappas pappa gick här.
Vad jobbigt.
Jag vet. Han skulle få spatt om jag inte pluggade här.
Det är irriterande, men vad gör man?
Du då?
College har aldrig varit min grej, så...
Min övervakare.
Jag sa att jag skulle sova över hos Scarlet.
Vad skulle han tro om han visste att du var med mig?
-Jag skulle bli hängd för förräderi. -Som Pogue-sympatisör?
Herregud.
Du får inte umgås med fienden, Valerie. Kidnappade han dig eller drogade dig?
Nej. Jag kom på eget bevåg. Jag följde ett spår.
-Vet vi vem han är? -Du vet. Han jobbade för dig.
Nej. Det är väl inte dyktjuven?
Han är inte den du tror.
Herregud, han har verkligen lyckats med dig, Val. Han är duktig.
Nej, inte alls.
Han är jätteklumpig. Han gör fingerpistoler alldeles för ofta.
Och han har ingen aning om när han ska göra ett drag.
Men jag tror att jag kan rekrytera honom, sir.
Du måste vara försiktig, Valerie. En gång en Pogue, alltid en Pogue.
Okej, Vlad, det är dags att spela sanningsspelet.
Igen?
Vad fan gör vi här?
Jag har ju sagt att jag inte kan säga det.
Den informationen är biljettpriset, och jag är enda sättet att komma in.
-Det är ditt val. Jag måste få veta. -Okej då.
Kan du hålla tyst?
Det är en skattjakt.
Va?
Du menar allvar.
Jag tror att Denmark Tanny var den enda överlevande från Royal Merchant.
Jag vet att det låter galet, men han kom undan med 400 miljoner i guld.
Det var så han köpte Tannyhill.
Skattens placering kan finnas i hans papper. Det är därför vi är här.
-Sa du 400 miljoner? -Det blir mycket bubbelplast.
-Jag pratar med bibliotekarien. -Det är en fantastisk idé.
Vi är otroligt tacksamma för Tanny-papperen som vi fick av din far.
-Självklart. -De är där uppe.
Tack.
Ja...
-Ner i kaninhålet. -Nu kör vi.
Det står att Denmark använde pengarna han tjänade på Tannyhill för att köpa slavar
och ge dem deras frihet.
Det står att han anklagades för att anstifta uppror.
-Det var före inbördeskriget. -Därför hängde de honom.
Låt mig se.
Det är hans bibel.
Kolla här.
-Det är födelsedagar. -Ja, Denmark Tanny.
Cecilia, Robert, Lewis och Abraham. Hans tre söner.
Ja.
Vänta lite.
-Är det en bild av... ...guld.
Det var så han köpte marken. Det är brittiskt guld.
Det som fanns på Merchant.
Bingo.
Det här är det vi hittade när vi flyttade in.
Vad är det där?
Det här är hans sista korrespondens.
Vänta, det är skrivet på gullah, det förlorade kreolspråket.
Kan du läsa det?
Nej.
Tyvärr inte.
Denmark får reda på att de tänker lyncha honom...
-Vänta, vad är datumet på brevet? -Det är den tredje maj 1844.
-Vänta, det är... -...dagen som han dog.
Det är adresserat till Robert.
Samma dag som han dör skriver han ett brev till sin son...
På ett språk som bara de förstår.
Vänta lite.
Vad är det?
Vi hade tur. Det finns en kamera på en solpanel.
Vi ser inga ansikten, men vi kunde identifiera den andra båten.
-Vems är den? -Den är registrerad på Heyward.
-Vi tror att det här är hans unge. -Hon trodde att jag gjorde det här.
Jag sa att inte allt är mitt fel.
Kan vi prata om det här i enrum?
Vad händer nu?
Om du anmäler honom är det upp till ungdomsdomstolen.
Pope är 16, så han kan åtalas som vuxen. Då kan han hamna i fängelse.
Jag anmäler honom.
-Heyward... -Jag sa att jag vill anmäla honom.
Okej. Vi tar hand om det.
Min pappa kommer att döda mig, men vi har i alla fall slutfört uppdraget.
Ja.
På tal om uppdraget är du inte lika dålig som jag trodde.
-Vad förväntade du dig? -Vill du veta det?
Jag har en tanke. Kanske en Kook-prinsessa?
En bubbelplast-drottning?
Nåt i den stilen.
-Nån som är elak mot servitörer. -Aj!
Det gjorde ont.
-Jösses. -Jag bara säger det.
Du är inte som jag trodde heller. Du är mycket konstigare.
För det första har du absolut ADD.
-Ja. -Ja.
Jag trodde att du bara var en avslappnad surfsnubbe...
...men du är ute på jihad för din pappa.
Jag vill bara översätta det här brevet.
Du... Skål för att bryta mot förväntningar.
-Salud. -Salud.
Så...
Hur blir det när vi kommer tillbaka?
Med vad då?
Ja...
Du vet...
-Det här? -Ja.
Inget förändras, antar jag?
Eller hur?
Jag går tillbaka till bubblorna.
Och tillbaka till Topper?
Ja.
Och jag antar att du går tillbaka till att vara...
...en rymling.
Ja!
Jag hade en riktigt bra dag.
Jag med.
Låt det inte påverka dig. De var tre och vi var två. Typiskt Kooks.
-Ja, för fan. -Hur tänkte du när du skallade honom?
Jag vet inte. Det var bara instinkt, okej? Jag var som ett trängt djur.
Pope, det är nån här som vill träffa dig.
God kväll.
Jag griper dig för förstörelse av egendom.
Vad sa du?
Håll händerna där jag kan se dem.
Vänta lite...
-Vad har han gjort? -Titta på häktningsordern.
Ska du bara gripa min pojke? Shoupe, lyssnar du på mig?
Allt du säger kan och kommer att användas mot dig.
-Du har rätt till en advokat. -Vad fick du betalt?
Det var inte han!
Det var jag.
Han ville stoppa mig, men jag var arg för att han hade blivit misshandlad.
Jag var så trött på de jävlarna att jag gick för långt.
Du får inte åka dit för min skull. Du har för mycket att förlora.
-Vad gör du? -Jag säger sanningen.
För en gångs skull ska jag säga sanningen.
-Jag tog hans pappas båt också. -Vad fan?
-JJ, kom igen. -Håll tyst!
Håll tyst.
Han är en bra kille.
-Du vet var jag kommer från. -Ja.
Det var jag.
Är det hela sanningen?
-Jag svär. -Jag vet vad du säger. Vad säger Pope?
Ja, det stämmer nog.
-Pope... -Fan!
Pope?
Pope!
In med dig, tuffing.
-Så… -Ja?
Nu när vi har återvänt till moderlandet måste vi återta våra riktiga identiteter.
-Så, om du ser mig på gatan... -Så klart. Jag är ett äkta proffs.
Det var ett nöje att jobba ihop.
Nöjet är på min sida.
Vänta!
På allvar?
Är det allt?
Ska du bara gå som om ingenting har hänt?
-Det är väl vad proffs gör? -Jag hade mitt livs bästa dag, Sarah!
-Du avslöjar oss, John B, -Jag bryr mig inte om min täckmantel.
Jag bryr mig inte om mina vänner eller din pojkvän får reda på det.
Igår visste jag inte ens vem du var.
Och idag är du...
...Sarah Cameron.
Det är väldigt ovanligt för mig. Det är som en solförmörkelse.
Som en blind person som ser färg för första gången
eller som att se Bigfoot eller norrsken.
Jag kan inte låtsas att det inte är på riktigt.
-Som att det inte händer. Förlåt, men... -Tyst.
Jag kan inte heller låtsas.
Kom igen, hyr ett rum.
Det är en liten ö.
Så vi måste vara försiktiga.
Ja.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu