Vet du vart du ska, Cleo?
Här kan vi vara. Det är inte Taj Mahal, men…
-Det får duga. -Pax för största rummet.
Där borta!
Stick!
Kom! Skynda!
Ingen här!
Spring!
-Är vi trygga här? -Har du en bättre idé?
Det är ett gammalt hotell. Terrance och jag har varit här.
Fem stjärnor.
Akta.
Jätteslukhål.
Hem ljuva hem.
Vi måste få ut Kiara. Idéer?
Vi kan inte storma dem eller ringa polisen.
-Du är inte till hjälp. -Vi vet inte vad de vill.
Det måste gälla korset eller guldet.
För folk som Singh handlar det jämt om pengar.
Vad tänker du?
Jag vet inte. Vi måste ta oss ifrån den här jäkla ön.
Hallå! Du! Jag måste få prata med mr Singh.
-Hämta mr Singh. -Vad håller du på med?
-Hallå! Jag måste få prata med mr Singh. -Tyst! Vad håller du på med?
Jag behöver inte förklara mig.
Tänk lite. Vad håller du på med?
-Hallå? -Vad håller du på med?
Prata inte med mig!
Du ljuger om dagboken.
-Du vet var den är. -Nej, det vet jag inte.
-Inte? Okej. -Om ändå…
Jag skulle inte heller berätta för mig, men han tror aldrig att vi inte vet nåt.
-Singh dödade… -Sluta!
Se dig omkring, Kie.
Jag är den enda vän du har.
Du…
Jag vill prata med mr Singh. Jag har nåt att berätta. Det är bråttom.
Okej.
Fan!
Nu har jag sett fyra bilar.
Om de fortfarande letar har de inte hittat honom.
Jag pratade med min kontakt hos polisen.
Om de hittar John B först lämnar de honom till oss.
-Vart kan han ha tagit vägen? -Ingen aning.
-Vem ringer han? Känner du inte din son? -Vet inte!
Vi borde leta efter honom.
Herregud!
Du har alltid varit för känslostyrd, John.
Det är därför Ward fick övertaget. Du struntar i detaljerna.
Du är inte till nån hjälp för mig om du åker fast.
Spelet är inte över än.
Vad är det där?
En souvenir från Portis ficka.
-Har du en mobil? -Jag glömde att jag hade den i bakfickan.
Herregud. Måste du jämt sno grejer?
-Det vet du. -Får jag se?
-Snyggt jobbat, grabben. -Jag snor grejer. Det är mitt jobb.
-Hur fick du upp den? -Den var inte låst.
-Vad letar du efter? -Kidnapparen.
Nåt som kan hjälpa oss att förhandla.
Men jag ser ingen Carlos Singh bland hans kontakter.
-Det är problemet. -Det är bara en massa smeknamn.
Kallade inte Portis honom nåt?
Han kallade Singh nåt när vi hoppade på honom.
-Rockfish eller nåt. -Jag minns inte.
-Fan! -Catfish?
Vad var det?
Kingfish.
-Just det. -Kingfish.
Kingfish.
-Där är han. Kingfish. -Nu snackar vi. Dags för fas två.
-Messa honom. -Vad ska jag säga?
Som du sa. Förhandla.
Låtsas att du är Portis och att du vill träffas mellan fyra ögon. Det är viktigt.
Vi hoppar på honom, binder honom och ber artigt om Kiara i utbyte mot hans liv.
-Det är planen. -Det är ingen dålig idé.
-Det är en skitbra idé. -Jag säger det. Vi borde tänka igenom det.
Vad är regel nummer ett? Tänka hjälper inte om man redan har en idé.
Vänta. Jag håller med Pope. Det kan bli tio gånger värre för oss och Kiara.
-Hur mycket värre kan det bli? -Jag har idéer.
Medan du funderar på det kan vi väl köra på?
Tack.
Där.
Jag ljög.
Jag känner till dagboken.
Jag har inte originalet, men jag kan ordna en kopia.
Jag är lättad att du säger det.
-Vill du ha nåt att äta? -Jag är inte hungrig.
Koppla av. Inget kommer att hända dig nu.
Du samarbetar, så jag vill att du mår bra här.
Jag vill bara ge dig det du vill ha och komma härifrån.
Jag vet var den är.
Men jag måste gå på egen hand.
Ensam.
Hur vet jag att du kommer tillbaka? Du får lämna en säkerhet.
Rafe är här.
-Behåll honom. -Rafe?
Hur kan nån så ung ha dragit på sig så många problem?
Jag vet var dagboken är.
Om du låter mig gå så lovar jag att ge den till dig.
Jag har byggt upp min förmögenhet själv.
Från ingenting.
Från absolut ingenting.
Vet du hur det gick till?
Jag lovar dig, det var inte genom att vara en idiot.
Slösa inte med min tid.
Dagboken är nyckeln till den ultimata erövringen.
Och det, min unga vän, ms Carrera,
är mitt öde.
Så tala om var den är.
Annars…
Otroligt. Ett meddelande från vår vän Jimmy Portis.
Från bortom graven, tydligen.
Mr Portis har tydligen tillfångatagit dina vänner.
JAG HAR DE HÄR TVÅ
Ryan!
-Han skriver! -Vad säger han?
Man ser bara de där bubblorna.
-"Var är du? Jag möter dig." -Vill han veta var vi är?
-Det var ju det vi ville. Kolla. -Vad ska vi säga?
-Vi kan inte säga var vi är. Säg nåt bara. -Vart vill vi skicka honom?
Kapplöpningsbanan. Det är öppet. Vi kan övervaka honom där.
Nu snackar vi! Jag gillar det. Om vi måste sticka tar vi hästarna.
-Med skjutande pistoler. -Vi rider inte med pistoler.
-Skit i hästarna. -Vi kan planera det här.
-Vad tänker du? -Nytt mess.
Vi smyger oss på honom. JJ är bete. Eller står mitt på banan.
"Strunt samma, jag har spårat dig.
Jag skickar mina män. De är där om tio minuter."
Vänta lite. Stängde du av platsinfo?
-Vänta. -Stängde du inte av platsinfo?
Stäng av!
-Jag har en Samsung! -Jag kan hjälpa till.
-Det här är varför man behöver en plan! -Kan alla tagga ner och tänka?
-Vad gör vi? -Det är gjort.
-Vi får komma på nåt. -Och hoppas slippa dö?
-Vi har ont om tid. -Vad gör vi?
Jag vet inte. Jag tänker.
Jag vet att ni inte vill höra det här.
Men vi har hemmaplan. Vi kan vända det här.
Vi ska gillra fällor. Vi flyr inte. Det här är vår bästa chans att rädda Kiara.
Det här funkar. Vi har tio minuter!
Hämta de stora bilarna och möt mig om tio minuter.
-Ta ms Carrera. -Snälla, mr Singh.
Gör inte mina vänner illa! Snälla!
-Snälla, gör dem inte illa! -Det beror på.
Vi fortsätter prata senare.
-Jag ser fram emot det. -Gör dem inte illa!
In med dig.
Vad hände?
Nån gång måste du prata med mig.
Måste jag påminna dig om allt du gjort?
Du dödade Peterkin. Minns du det? Och allt du tvingat Sarah att gå igenom.
Jag skyddade min pappa.
Jag gjorde det jag var tvungen att göra, så… Säg inget.
Jag är också ett offer.
Tycker du inte det? Tänk efter. Vad tjänade jag på att skjuta Peterkin?
Ingenting.
Jag hade inget emot henne. Jag gillade henne.
Tror du att jag ville göra det?
Det jag gjorde var en gåva, från mig till min pappa.
Och jag fick skit för det.
Så se inte på mig så där när jag säger att jag är ett offer. För det är jag!
Men jag medger att det jag gjorde mot Sarah…
Det jag försökte göra…
Det jag försökte göra mot Sarah var fel.
Det vet jag, okej? Du behöver inte påminna mig.
Gud…
Hon är min syster. Jag skulle inte ha rört henne,
men jag tappar kontrollen ibland. Jag vet inte vad som hände.
Jag försöker att bättra mig. Okej?
Det kvittar. Jag menar bara att jag inte är så elak som du tror.
Men även om jag var det, om jag var elake Rafe Cameron,
har du inget val.
Du kanske inte vill lita på mig, men jag är din bästa chans.
Du…
Jag har en båt vi kan lämna ön med.
Men först måste vi ta oss härifrån, och då är det bättre om vi samarbetar.
Åker de?
De ska leta efter John B. Och din syster.
-Kom igen! -Nu åker vi.
Surt för dem.
Men det är bra för oss.
Det kan vara vår enda chans att fly.
-Tack, fader. -Tack.
Du kan ringa på timslaget mot en donation till kollekten.
-Jag betalar igen. -Jag vill bara ha betalt på ett sätt.
Det vet du.
-De är där inne nånstans. Hitta dem. -Ja, sir.
Ni tre, nedre botten. B-teamet, mellanvåningarna. Jag tar översta.
Fan!
Gå in.
Portis! Är du här?
Jag har dem här uppe! De är två stycken!
Jag går upp. Stanna här.
Var är du?
-Portis? -Ta vänster i korridoren.
Trappan är till höger.
-Han kommer. Beredda? -Ja.
-Okej. -Okej.
Du fäller honom, jag försöker ta pistolen.
Nej, du är för långsam. Jag tar pistolen, du fäller honom.
-Nej, jag tar pistolen. -Varför ska du bråka om allt?
-Portis? -Han kommer.
Här uppe. En trappa till. Nästan framme.
-Du kommer väl? -Ja.
Okej.
Portis?
Jag är kvar, men du måste komma hit.
Okej, Portis.
-Kom hit. -Jag kommer.
-Snälla, släpp oss. -Hjälp.
Håll händerna stilla.
Fan!
Hallå!
Jäklar!
Stopp! Rör er inte!
Lägg ner den.
Jag kommer.
-Den här gången… -Rör dig inte!
Okej.
Tänk inte ens tanken.
Såja, ta det lugnt. Lugnt och försiktigt. Nu är det er tur att vara stilla.
Bind dem.
Titta hit. Det här ska till er chef. Le.
Om ni undrar: De trodde inte på den här planen.
Jag har skickat det till er chef. Dags för fas tre.
Gisslanbyte. Vi ska slå en pling till er chef. Vänta lite bara.
Mr Portis.
Har du ms Carreras vänner?
J?
Ja, vi har hittat dem.
Mitt namn är John Booker Routledge.
Vi har bundit dina mannar
och för dem väntar nåt riktigt,
riktigt,
riktigt plågsamt om vi inte får tillbaka Kiara nu.
Nu genast. Jag menar det.
Döda dem.
Va?
Döda dem.
Döda dem du, John Booker Routledge.
Mig gör det detsamma. Men om du gör det…
Hotellet är omringat.
Alla där inne kommer att dö.
Vi måste i väg. Vi måste sticka nu.
Spring!
-Balkong. Inte bra. Inte alls bra. -Spring!
Tillbaka till ingången!
-Håll den här. -Vad tänker du?
Gud.
Det måste finnas ett bättre alternativ.
-Det är högt. -Jag gör inte det här.
Vi måste fundera över risk kontra belöning.
Hoppa först du och dämpa mitt fall.
-Eller inte. -Skit samma.
-Okej. -Nej, Sarah!
-Du först. -Nej, du först.
Sök igenom nästa våning. Den här vägen!
Fan!
-Samtidigt! -Samtidigt!
-Kom igen! -Var är John B?
Skynda dig!
Kom hem, John B!
Jag kommer, pappa!
John B!
-Skynda dig. -John B!
Du!
-Hur gick det? -Vi måste sticka!
-Kom, John B. -Vi måste dra. Kom.
-Spring! -Herregud!
Fan!
Stopp! Stanna!
Ett ögonblick. Vänta.
Kom!
Släpp mig!
Jag är less på den här skiten. Jag ska döda dig!
Nej! Hjälp!
Hallå, ni två.
Vad håller ni på med?
Vad är det här?
Ligg kvar, fattar du?
-Ligg kvar. -Rör dig inte!
Stort misstag. Ni kommer att ångra det.
Ge mig mobilen.
Här, bind honom.
Rör dig inte.
Okej…
Inte ett ljud, fattar du?
Bra.
Hitåt. Kom.
Du.
Du, Rafe.
-Rafe! -Vad är det?
-Låt mig se mobilen. -Varför?
-Ge mig den bara. -Okej, ge mig pistolen.
Redo?
Fan.
Hitåt.
-Vad gör du? Kom! -Vänta!
TILL: KIARA
Kie! Kom igen!
Ser du nåt?
Jag har en idé. Kom!
Kom igen!
De saktar ner. Skynda dig!
Skynda!
Kom igen.
Nej!
Rafe!
-Nej, snälla! -Nej!
Spring!
Jäkla skurk.
Hallå! Kom hit!
-Ditåt. -Fan.
-Vet du vart hon ska? -Nej.
Kommer de?
Jag ser ingen.
Vad gör vi nu? Vad är plan B?
Vi har väckt björnen. Vi måste komma på nåt.
-Lugna dig, JJ. -Lugna mig?
Om vi gör nåt mot dem, gör de nåt mot Kie.
-Det var din idé. -Ja, jag vet det.
Jag tar på mig det misstaget.
Varför lämnade vi ön?
Vänta, jag vet Jag kan erbjuda mig själv som gisslan.
Lyssna.
-Jag kan ta mig in, som en trojansk häst. -Nej.
-Man vinner krig så. -En trojansk häst funkar inte så.
Har du ett bättre förslag? Det är nu du brukar komma på nåt.
Kommer du ihåg Spock? Vi skulle behöva honom nu.
Du.
Vad hände på hotellet? Jag trodde att de tog dig.
Jag hörde nåt.
Va?
Det där.
Du hör det väl? Kyrkklockorna.
Klockor?
Pappa kallade hem mig med klockor.
Kom hem, John B.
Kom hem.
-De flydde söderut. Vi hittar dem. -Du vet väl vad det här betyder för mig?
Men om du säger att ni hittar dem behöver jag inte oroa mig. Eller?
Nej.
Kom igen!
Ja?
-Det är grönt. -Släpp igenom dem.
Jag sa ju att vi bara behövde samarbeta.
Okej. Jag drar till min båt.
Jag kan släppa av dig på ett säkert ställe. En sak:
Se på mig.
Jag vet att dina vänner är på ön, och min syster.
Jag hjälper dem inte. Jag kan inte lita på dem. Jag skjutsar dig, inte dem.
Jag vill bara lämna ön.
Smart.
Jag såg dig aldrig som Pogue.
Vad såg du mig som?
Jag har alltid gillat dig. Du är åtminstone halvt Kook.
Gav det nåt?
Nej.
Det var ett desperat försök.
Du måste tro på under om du vill att de ska ske.
Flytta på er!
Kom. Min båt är här nere.
Ta av dig skorna.
Bränslet bör räcka till Saint Lucia.
Hoppa ombord.
Kie!
Du hittar väl inte på nåt om jag går ombord?
Jag hittar inte på nåt. Jag försöker hjälpa dig.
Vill du tillbaka till Singh, eller till en trygg plats?
Hjälper du mig med bolinen?
Tack.
Okej.
Jag får inte loss den.
-Va? -Jag behöver hjälp.
Måste jag göra allting?
Flytta på dig.
Kie! Hallå!
Vart ska du?
Jag måste hjälpa mina vänner!
Du vet inte vad du gör! Hallå!
Fan! Jag ska hitta dig!
Du kommer att ångra det här!
Kiara!
Du är körd!
MÖT MIG VID NÅLEN 18.15 POGUES FÖR EVIGT
Hör ni.
Vakna. Jag har nåt. "Möt mig vid nålen 18.15. Pogues för evigt."
Ska vi tro att det är Kiara?
Det kan vara en fälla, som förra gången.
-Han vet att mobilen inte går att spåra. -Går vi dit har han oss.
-Ni är så idiotiska ibland. -Ursäkta?
Ni har blivit så slagna att ni rycker till när nån vill hjälpa.
Pogues för evigt. Det är Kiara! Hon skulle hellre dö än skicka det som bete.
Vi måste hjälpa henne. Kom igen!
Ni sitter bara där och rycker till. Kom så går vi.
-Det kan ändå vara en fälla. -Vi har inget alternativ.
-Vi måste kolla. -Vi går.
Ner!
-Kollar du båtarna? -Ja. Fönstren?
-Ja. -Singhs män kan finnas var som helst.
Det menar du inte?
Är det hon?
-Jag tror inte det. -Ge mig mobilen.
Jag fixar det här.
Den där båten, det är nålen. Den där vita.
-Vad gör du? -Tar reda på det.
JJ!
-Du! -Stanna där.
-JJ! -Du!
Bättre att vara gömd, om han behöver hjälp.
JJ?
JJ.
J…
Jag är så glad att du mår bra.
Wow! Jag trodde aldrig att jag skulle få se dig igen.
Jag är här nu. Allt är bra.
Hej!
Vi trodde att du var död.
Skojar du?
-Är det du? -Vad är…
Ni skulle aldrig tro mig. Kom.
Jäklar!
Just det.
Kom!
Vi har sett dem vid marinan. Jag sa ju att vi skulle hitta dem.
Bra.
Jag tvivlade aldrig på dig.
Jag har ett par frågor.
-Okej. -En Lagoon 620 med 2x Volvo 150-motor.
Vi kan segla vart som helst med den här.
-Ja, det är skräphög. -Väldigt diskret.
Vad vill de, förresten? De gjorde dig väl inte illa?
Nej, det är lugnt.
Du kan aldrig gissa vad Singh ville ha.
Denmarks dagbok.
Varför?
Vet inte. Den leder visst till en mycket större skatt än Merchants.
Finns det en större skatt?
Jag är med.
Tänk snabbt.
-Försöker du sänka mig? -Du måste jobba på reflexerna.
Kom igen, vi måste dra.
Det är inga fel på mina reflexer.
Ja, vi måste skynda oss.
Ni hörde det där, va?
Ja, nu hör jag.
Det var exakt så pappa kallade hem mig. Den takten, de klockorna.
Ding, ding, ding, ding.
Han ber mig komma hem.
Jag vet att… Ja.
Det…
Det är jättekonstigt.
-Men det är inte han. -Hur vet du det?
-Du vet varför. -Nej.
Jag är ledsen.
Om man förlorar nog många gånger ser man inte miraklet.
Det där är exakt hur han kallade hem mig.
Det kanske är han. Universum kanske vill ge mig en gåva och…
-Okej. -Va?
Okej. Jag fattar.
Om du vill gå till tornet och kolla, gör det. Okej?
-Är du säker? -Absolut. Men skynda dig.
-Ta med den här. -Säkert?
Ja!
Tror du inte att jag vet hur du är?
Du driver oss båda till vansinne om du inte kollar.
Vänta. Jag älskar dig, Sarah Cameron.
-Jag kommer snart. -Gå.
-Jag älskar dig! -Och jag älskar dig.
-John B! Vad gör du? -Jag kommer snart.
-Vad… -Jag kommer. - Jag älskar dig, Sarah!
Vad i helvete?
Pappa sa alltid att ovan molnen är himlen alltid blå.
Men det går åt två håll.
Ibland kan solsken förblinda en.
Och mirakel kan åtföljas av olycka.
Hur kunde han bara dra?
Det kommer folk.
-Nej. -Det där är Singhs folk. Där.
Var är John B?
-Han borde vara tillbaka. -Det är han inte.
-Vad ska vi göra? -Försvara oss. Det är enda alternativet.
-Va? -Vi delar inte på oss igen.
Ni har inte sett det jag såg. Han dödade Portis.
-Vi lämnar inte John B. -Ingen Pogue lämnas kvar.
De är här!
-De kommer närmare! -Fan!
-Vi delar inte på oss igen! -Vi har inget val.
-Kör. -Vi måste hämta John B!
Vi hittar honom senare.
-Vi kan inte bara lämna honom. -Ner!
Skjut inte!
Fan.
Fan!
Förlåt, John B.
Snälla, låt det vara han.
Undertexter: Rosanna Lithgow