Mamma stack när jag var tre.
Hej, John B.
Under hela min uppväxt var det bara jag och pappa.
På vissa sätt var han världen bästa pappa.
Aldrig mer.
Han lärde mig att arbeta och vad man gör efteråt.
Om jag får ett B, får jag röka hasch då?
Mer en kompis än pappa.
Uppdraget är att slå John B. Satsar ni allt?
Han var inte överbeskyddande. Alls!
Jag betalar hyran.
Som alla familjer hade vi våra stunder.
-Nej. Vi säljer inte Twinkie. -Jo, det gör vi.
-Du är världens sämsta pappa! -Vi säljer.
Du får en sprillans ny bil när jag har Merchant-guldet.
-Sluta. -Ut ur bilen.
Åker du nu, kommer du inte tillbaka. Hör du vad jag säger?
Hör du vad jag säger? Kom inte tillbaka!
Det var sista gången jag såg honom.
Det är en sak att förlora en pappa.
Det är nåt annat att aldrig få ta farväl.
Snälla, låt det vara han.
Jag älskar dig, Bird, även om det inte alltid märks.
Kom hem, John B!
Kom hem, grabben.
Vi ses på andra sidan.
Farväl, pappa.
Pappa?
Är det verkligen du?
Varför tog det så lång tid? Jag har ringt i timmar.
Jag trodde att du var död.
Förlåt att jag försvann. Det är en lång berättelse.
-Kolla kyrkan! -Vi får ta det en annan gång.
Va?
-Vi måste dra. -Vad händer?
Kom. Huka dig.
Fan. Inte den vägen.
Pogues är i marinan. De har en båt. Följ mig.
-Bra. Det är kul att se dig. -Detsamma. Skynda dig.
Vi kom nog undan. Det var nära ögat.
Dags att snacka. Du har varit vid liv hela tiden, men inte ringt.
Jag ville, men då hade jag utsatt dig för fara.
-Jag har varit i fara hela tiden. -Vi är här nu. Okej?
Jag ska ingenstans. Jag var tvungen att försvinna för min säkerhet.
Och din.
Det var inte mitt förstaval.
Det vet du. Nu letar vi reda på dina kompisar.
Kom igen.
Så vi seglar bara i väg? Ska vi glömma John B?
-Vi skulle inte ha lämnat honom. Vänd. -Då åker vi fast. Vad är det för plan?
-En plan för att hålla ihop. -Då dör vi ihop.
Hon har rätt. Hade vi inte åkt hade vi legat bundna i en pickup nu.
Vi gjorde rätt.
Kom, båten ligger förtöjd här.
-Fan. -De är borta. Singh måste ha skrämt dem.
Plan B. Vi tar min båt. Den är hemma hos mig. Vi måste ändå hämta nåt där.
Jag måste ringa dem.
-Vem är det? -Portis.
Det måste vara John B. Vänta.
-Hallå? Är det du? -Ja.
-Högtalare. -Ska vi vända?
-Nej, oroa er inte. -Vad sa du?
Oroa er inte för mig.
Det är för farligt här. Ni måste i väg. Återvänd till OBX.
-Vi hör inte. -Jag tar det. - John B?
Sarah? Jag mår bra. Det är lugnt.
Han mår bra. Tack och lov.
-Vad hände? -Jag hittade min pappa.
-Han lever. -Vad sa du? John B?
-Sarah? Sarah? -Jag hör dig inte.
-Hallå? -John B?
-Stick. Vi ses på Kildare. -Kildare? När?
-Hallå? -Kildare…
Fan.
John B? Nej. John B?
-Hoppas att de hörde. -Ja. Vi måste sticka.
Kom. Till höger.
-Kildare? Vad fan? -Tror ni att han hittade sin pappa?
-Han har varit försvunnen i ett år. -Vad säger du? Ska vi vända?
Vi är ett lätt byte här. Vi måste bestämma oss. Vända eller fortsätta?
Sarah! Kom igen!
-Vi måste bestämma oss. -Han sa "åk".
-Vänta… Sarah… -Vi åker.
Här är det.
Följ mig.
Här är det. Spindelhålan. Det är inte mycket, men man kan ligga lågt här.
Okej. Spindelhålan. Bra namn.
-Fortfarande på skattjakt? -Det ligger i blodet.
Jag har pusslat ihop allt.
Jag närmar mig. Jag är nåt stort på spåren.
Jag hörde att du dog vid blindskären.
Nån dog där ute, men det var inte jag.
Jag ska bara hämta några grejer.
-Sen kan vi sticka. -Pappa, vänta.
Vad ska du hämta med en pistol?
Spelet är igång.
Den här gången gäller det storkovan, jätteskatten, jackpotten! Okej?
-Okej. -Kom hit. Det är kul att se dig.
Men om vi inte sticker nu tar det slut innan det ens har börjat.
Det är inte bara Singh som är efter oss. Jag är insyltad med Limbrey.
Vänta lite.
Sa du Limbrey?
-Carla Limbrey? -Ja. Hur tror du att jag fick båten?
Kom igen! Nej!
Hon har hjälpt mig lite grann. Med logistik och sånt.
Nu när jag hittat dig, står jag i skuld. Bättre att betala senare än nu.
Jag kan förklara allt. Fokusera.
Vi måste i väg.
Nu!
-Skit överallt. -Duktig, pojke. Hitåt.
Bra jobbat!
Älskling.
Hej.
-Mår du bra? -Självklart.
Kom hit.
-Var är vi? -Guadeloupe.
Vi är i säkerhet.
Var är Rafe?
Tycker du om den här?
Hej, ursäkta att jag stör.
Jag har den perfekta presenten till din fru.
Jättebra pris också. I det här området finns bara turistbutiker.
De riktiga butikerna finns där borta. Det är ett jättebra lokalt ställe.
-Jag vet inte… -Jag vill bara hjälpa till. Kommer du?
Bra. De har öns bästa bijouterier.
Det är fantastiskt.
Den här vägen.
-Här? -Ja.
Då så. Alla ombord och vidare till Guadeloupe.
-Allt bra? -Ja. Du då?
Jag lever drömmen. Du har hunnit bli lite solbränd
Varsågod, mr Tompkins. Ha så trevligt i Guadeloupe.
Säkert att du inte sa var dagboken är?
Jag sa att jag hade sett den, men inte var.
-Varför vill Singh ha den? -Han tror att det finns en ledtråd i den.
Till var en stad av guld finns.
Guldet på Merchant var bara en liten del av det.
Så dagboken leder till en 500 år gammal skatt ingen nånsin har hittat?
Typ så.
Jag är på. Det känns som det bästa alternativet nu.
-Det är bättre än att plugga geometri. -Bättre än internat.
Jag vet inte vad som händer när vi kommer hem.
Det lär inte vara bra.
Inte bra alls.
Det kommer att suga i ett år.
Men du slipper betala skadeersättning. Inget jobb. Inga föräldrar.
Pilar lär flyga.
Men vet du vad vi gör då?
-Snabbt! -Och skickar tillbaka dem.
När ett spjut kommer står man stadig, tar tag,
avväpnar, rakt mot strupen. och så gör man slut på dem.
En efter en.
Vi besegrar alla.
Vad som än händer
klarar vi av det tillsammans.
Som alltid.
Kie…
Hallå.
Jag tänkte bara tala om att vi behöver tanka.
Pope, jag… Okej.
-Visst. -Pope. Du…
Fan.
Jag pratar med honom.
Vad är planen?
Som jag sa, Bird. Ett kort stopp för att hämta grejen jag pratade om.
Sen drar vi från Bridgetown. Kom. Backa upp mig.
Låt det gå fort.
Vad har vi här? Eldens och krigets gud?
Ett betydelsefullt mynt.
Ursäkta mig. Kanske en annan gång.
-Vad gör vi här? -Hämtar en sak. Det går fort.
-RJ. -John.
-Kom in. -Det var längesen.
Okej…
Vad gör du här? Vad vill du?
Förlåt att jag tar i. Vi har ont om tid. Jag hinner inte med förhandlingar.
Hotar du mig med pistol? Din partner, som räddade ditt liv.
Om du kände min förre partner skulle du förstå.
Du ger ändå med dig till slut. Ge mig den.
-Väpnat rån? -Inte rån. Den är min. - Eller hur, RJ?
En opartisk domare skulle kalla ägandeskapet omtvistat.
Underbart…
Som du ser höll jag min del av avtalet, partner.
Här är den, i tryggt förvar, som utlovat.
Jag har saknat dig.
Titta.
Orinocos vägvisare.
Vems vägvisare?
"Den här vägen till skatten." Vi tror att det är vad som står.
-Nästa stopp: Eldorado. -Om du hittar den andra halvan.
Och lyckas dechiffrera den, kanske. Jag vill ha min andel.
Annars söker jag upp dig.
Om allt går i lås behöver du aldrig mer sälja Eld- och krigsgudskopior.
Arjun! Är du här?
Vänta. Gå ingenstans.
Mr Singh.
-Fan! -Vilken överraskning.
-Kan jag stå till tjänst? -Alltid ett nöje att besöka dig.
Du har så fina föremål.
Jag skulle gärna visa dig runt, men vi har stängt.
Seså, Arjun.
En snabbtitt bara. För din bästa kund.
Självklart.
-Ut med språket! -Vi måste härifrån. Nu.
Ta den här. Till fönstret.
Vi har fått in nya, fina föremål.
Jag ser det.
-Försiktigt! -Jag försöker!
Den sitter fast!
Du har öga för fina föremål.
Jag vet när nån annan har det, för jag har också öga för fina föremål.
På sig själv känner man andra.
John B Routledge har setts med en äldre man.
Inte långt härifrån. Så jag tänkte för mig själv:
Varför skulle de ta risken att gå in i stan?
Där så många kan se dem.
-Kusten är klar. -Vi måste dra.
Men så insåg jag
att de var väldigt nära din butik.
Och jag tänkte:
"De ska säkert hälsa på min gamle vän Arjun
som har öga för fina föremål."
Jag har inte sett dem. Jag vet inte.
Jag vet alltid
när folk ljuger för mig.
Kom igen! Jag har dig.
Hjälp mig upp. Hjälp mig. Kom igen.
-Pappa! -Var är pjäsen?
-Jag trodde att du hade den. -Nej!
-Fan! -Skynda dig!
Har du sett dem? Gömmer du dem?
Arjun?
Ställ dig upp.
Jag svär, jag vet inte var de är!
Gå!
-Du… -Jag…
De är i gränden.
Vi måste sticka.
Spring!
Skynda! Kom igen!
Till piren!
Ditåt!
Spring!
Hoppa i båten.
Kasta loss!
Har du den?
Vamonos!
Ta båtarna.
-Låt dem åka. -Vi kan ha en båt om 30 minuter.
Och jaga dem i natten på mörkt, öppet vatten?
Vi kan inte riskera att hamna på St Lucia eller Martinique. Det finns inga skäl.
För jag vet var de bor.
Och jag har vänner överallt.
Vi är snart i hamn. Ska vi tanka?
Vi behöver mat också.
Du, Pope… Se på mig.
Jag vet att du tror att du såg nåt. Det kanske du gjorde också.
Jag vet inte, men ingenting hände.
Ljug inte för mig.
Det gör jag inte. Det är det jag försöker säga.
-Pogues ljuger inte för varandra. -Det spelar ingen roll.
-Det får inte bli konstigt mellan oss. -Det är det inte.
-Inte? -Nej, det är inte konstigt.
Vem är det nu som ljuger?
Undrar du om jag gillar det? Nej, det är inte det roligaste jag varit med om.
Men jag tänker inte hindra er.
Det är ditt val.
Gör som du vill.
För livet. Att leva.
-Och jakten på skatter. -Den var bra.
Det där gör pojkar till män.
Vad är grejen med den här vägvisaren?
Hur hamnade du på Barbados?
På samma sätt som du, och av samma skäl.
Skatten.
Och Carlos Singh.
Jag var strandsatt i månader, kändes det som.
Jag överlevde på alger, svett och regnvatten.
Jag trodde att jag skulle sluta som krabbmat, att allt var över.
Singh måste ha spårat min båt. Hans män dök upp.
Han visste att jag var nåt på spåren, för de hittade mig.
Jag trodde att jag var räddad.
Men de var inte där för att rädda mig, utan för att ta mig till fånga.
Upp med händerna!
Släpp stenen!
Jag gick inte frivilligt.
En av hans män blev kvar, som du säkert hört.
Sen skickades jag till Barbados.
Singhs ställe.
De låste in mig på nån egendom omgärdad av
sockerfält och beväpnade vakter.
Jag träffade den där märklige mannen, Singh.
Han ville sluta en uppgörelse. Jag skulle berätta allt jag vet
i utbyte mot mitt liv.
Men jag fattade snart vad han var ute efter.
Så när jag såg min chans tog jag den.
Jag fick mig några törnar, men jag tog mig ut.
Och inte tomhänt.
Och här sitter jag.
Med min son.
Det måste finnas en närbutik här nånstans.
Bra, då kan vi skaffa proviant.
-Tänker du bara gå in och snatta? -Har du fickorna fulla av pengar?
Inget fyndigt svar?
Kom igen!
Kom igen.
Jag har inget. Gör det du måste.
Okej.
Var lugn och håll utkik. Det här kanske muntrar upp dig.
-Hej, mannen. Läget? -Tjena.
-Har du chilisås? Jamaicansk. -Jag har chilisås, alla möjliga sorter.
-Shoppa på. -Okej.
Va fan…?
Vad håller du på med? - Ursäkta mig.
Hallå!
-Var försiktig. -Det var inte jag.
-Du är den enda här. -En kvinna gick förbi och slog ner dem.
Säger du att det är mitt fel?
Du kan be om ursäkt med lite rom.
-Du luktar som ett bryggeri. -Nej!
-Vad snackar du om? -Vänta lite, tjejen.
-Vad har du i påsen? -Vilken påse? Den här? Kolla där.
Försöker du sälja dålig mango?
-Den är nyplockad! -Du vet att den är dålig.
Jag har plockat mango sen jag var liten. Den här tar livet av honom. - Ät den inte.
Du kommer att blir sjuk som en hamster.
Men den är färsk! Hallå!
Tycker du att jag pratar så där?
Kom tillbaka! Vart är ni på väg?
Kom tillbaka! Era tjuvar!
Jag vet inte vad som är värst, hamstern eller dialekten.
Ni kan inte mena allvar!
Era tjuvar!
Nog om mig. Jag vill höra om dig.
Vem är du förtjust i nuförtiden?
Nån måste det vara.
Ja, det har hänt en del på den fronten.
Jag har gift mig, pappa.
-Du måste skämta. -Nej.
-Är hon med barn? -Nej. Gud, nej.
Vi har inte riktigt haft tid med fritidsaktiviteter.
Är du inte lite ung för sånt?
Du sa det själv: Om det är rätt, så är det rätt.
Känner jag henne? Vem är hon?
Ja, du känner henne.
Det är Sarah.
Cameron.
Wards dotter?
Drottningen av Kildare.
Ja.
Du gör det aldrig lätt för dig.
Är du arg?
Över att du satsade på det bästa?
Nej.
Hur kan jag vara arg över det?
Grattis.
Nu räcker det.
Jackpott!
Varför så sorgsen?
Är det det som hände mellan dig och JJ?
Nej.
Kom igen. Du behöver inte ljuga. Alla ser vad som händer.
När vi närmade oss hamnen
skulle jag säga till JJ och Kiara att vi skulle lägga till.
Och jag såg att de precis skulle…
Ni två var ihop förut.
-En kväll, typ. -Sen gjorde Kiara slut.
Förlåt.
Det var vad jag hörde. Och?
Samma sak hände mig.
En cool snubbe hemma på min ö.
Han lärde mig överleva på gatan. Världens bästa tjuv. En riktig mästare.
Jag föll för honom.
Men han stal från mig också. Jag kände mig som en idiot.
Kärlek. Det är enklare att släppa det.
Lägg ner det.
Sluta bara.
Funkar det för dig?
Ser jag nere ut och tänker på nån som inte tänker på mig?
Vi har samma problem. Vi har testat kärlek men det funkade inte.
Vi borde bilda klubb.
Nej till kärlek-klubben.
-Va? -Nej till kärlek-klubben.
-Så töntigt. -Kom igen. Tänk på saken.
Sluta med alla tvångstankar?
Det blir svårt. Jag har många tvångstankar.
Känslor passerar som tidvattnet.
Jag är på.
Vi gör det. Nej till kärlek-klubben.
Okej!
Vi måste hitta på ett handslag. Jag ska visa.
-Kärlek. -Okej.
-Inte en chans. -Inte en chans.
Och gunga. Har du taktkänsla?
-Jag gillar det. -Så ja.
Du har taktkänsla. Det finns hopp för dig.
Birdy. De flesta tror att den gyllene staden ligger här,
ovanför Orinocobäckenet.
Det spanska skeppet med korset och guldet.
San Jose.
Det sägs att de hittade Eldorado. Det var därifrån guldet kom.
Och det lär ha varit den här stenpjäsen som ledde dem till Eldorado.
San Joses kapten var den enda som hittade dit.
Han grävde upp den här i djungeln och behöll den.
Enligt sägnen, i alla fall. Tanken är att om man kan översätta det som står…
…så får man veta vägen dit.
Stenen är trasig.
Singh tror att dagboken är en ledtråd till biten som saknas. Det tror jag med.
-Ja. -Det får vi ta reda på.
Det här är stort, grabben.
Jag har varit besatt sen jag var i din ålder. Resa till oupptäckta platser
och leta skatter.
Och hitta dem.
Men när jag blev äldre började jag tro att det inte fanns några oupptäckta platser.
Inget kvar att upptäcka.
Tills jag fann det här.
Jag har drömt om det här hela livet.
Vi ska hitta dagboken och tolka texten.
Sen är vi på väg till Eldorado.
Titta!
Vilken skönhet! Hon blåser!
Jäklar.
Otroligt.
Det kan man lugnt säga. Det är ett tecken.
Wow.
Vi kommer att hitta det. Tillsammans.
Tillsammans.
Jag förstår riskerna med att sälja korset.
Jag såg en chans och tog den.
Du fattar. Du skulle vakna och jag skulle säga att allt var fixat,
och du skulle vara stolt över mig. Jag förde hem korset.
Herregud, Rafe.
-Nu känner jag mig som en idiot. -Sluta.
-Det är jag. -Du är ingen idiot.
-Jag känner mig som en idiot. -Du tog ansvar. Jag är glad att du lever.
-Du! -Okej.
Min första stora affär gick inte heller bra.
Jag visste det. Det är Barbados. Carlos Singh gör vad han vill där.
-Det är lugnt. -Visst.
Jag vill att du hjälper mig med en sak.
Vad som helst.
Åk tillbaka till Outer Banks.
-Till Kildare. -Varför det?
Det finns inget där för oss längre.
Jag vill att du säljer företagen och hyresbostäderna.
Sälj Tannyhill.
Ska vi sälja Tannyhill? Sa du det?
Ja.
Varför? Vad pratar du om?
Det är inte vårt hem längre.
Det här är vårt hem nu.
Vi börjar om på ny kula. En ny början, en ny väg.
Jag vill att du tar mer ansvar.
Kan jag räkna med dig?
-Va? -Självklart, pappa.
Okej. Bra.
Jag har några papper där inne. Jag hämtar dem så kan vi gå igenom dem.
Jag ska tala om vad du ska göra. Medan du är borta kollar jag upp korset.
Vi har korset tack vare dig. Du räddade det.
Var försiktig, bara.
Åk dit, ta hand om affärerna och kom tillbaka i ett stycke.
Du är en Cameron.
Det betyder fortfarande nåt.
Jag får medge att det är skönt att vara tillbaka.
Kolla in det här stället.
Wow! Jag trodde aldrig att jag skulle sakna det så mycket.
Kom hem, grabben.
Kom hem.
Jag har saknat det.
Jag med.
Kolla.
Min gravsten.
Ordnade du en åt mig?
Aldrig.
Välkommen hem.
-Tack. -Kom.
Vill du stå här ute och bli myggbiten eller vill du gå in?
Jag har saknat myggorna.
Varför vill du sova på verandan när det är så svalt här inne?
Ja, det är varmt.
Särskilt utan el. Du funderade aldrig på att betala räkningen?
Jag var strandsatt på en öde ö lite längre än planerat.
Bra ursäkt.
Du vet var dagboken finns, eller hur?
Vi har en kopia.
Den ligger i Twinkie, som antagligen har beslagtagits av polisen.
Det måste vi lösa.
Ja.
-Pappa? -Ja?
Minns du sist vi var tillsammans?
-När vi grälade. -Ja.
Ja, det var inte vackert.
Nej.
Jag borde inte ha sagt så där.
Du är inte världens sämsta pappa.
Det menar du inte?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Nu får det räcka med larv. Nu sover vi.
Sov gott.
Pappa?
Lugna dig!
-Lugn, vi kan prata om det. -Berätta var Eldorado ligger!
Jag vet att du vet!
-Hallå! -John B!
Det här är inte över. Vi ses i helvetet!
Det här är ditt fel. Ditt fel!
Hej.
Sarah?
-Hej. -Det är du. Du är här.
Ja.
-Herregud. -Hej.
Allt är bra. Hej. Du är hemma. Du är trygg.
Vi tog oss hem.
-Jag har saknat dig. -Jag är här. Jag vet.
Förlåt att vi lämnade dig. Jag är så leden.
De släppte av mig. Jag visste inte om du var här.
Vi hörde ingenting när du ringde.
Hörde ni ingenting?
Bara att vi skulle åka tillbaka till OBX.
Så ni vet inte?
-Vet vadå? -Sarah.
Han lever.
Min pappa lever.
Han är här. Titta.
Han var där alldeles nyss. Jag lovar, han var här.
-Pappa? -John B.
Jag lovar att han är här. Ett ögonblick bara. - Pappa!
-Du… -Jag lovar. Vänta.
Pappa!
Undertexter: Rosanna Lithgow