Мама пішла, коли мені було три.
Привіт, Джоне Бі. Привіт.
Усе моє дитинство були лише я і мій татусь.
У якомусь сенсі він був найкращим батьком.
Більше ніколи.
Навчив мене працювати й що робити після роботи.
Якщо отримаю четвірку, дозволиш пихнути?
Радше друг, ніж батько.
Гра називається «Перемогти Джона Бі». Ти йдеш ва-банк?
Він не надто захищав.
-Ти платиш за оренду цього місяця. -Як і в кожній сім'ї, бувало всяке.
-Ні. -Це нерозумно.
-Ми не продамо Твінкі. -Так, продамо.
-Ні. Ти найгірший тато! -Ми його продамо.
Придбаю тобі новий фургон, щойно отримаю золото «Купця».
-Годі. Відійди. -Не сідай у фургон, хлопче!
Сядеш у фургон — не повертайся!
-Чуєш мене? -Відійди.
Чуєш мене, Джоне Бі? Не повертайся!
Тоді я бачив його востаннє.
Одна справа — утратити батька.
Інша справа — так і не прощатися.
Нехай це буде він.
Люблю тебе, Пташуню, хоч не завжди це показував.
Додому, Джоне Бі!
Іди додому, хлопче!
Побачимося по той бік.
Бувай, тату.
Тату?
Це справді ти?
Чому ти так довго, Пташуню? Я годинами дзвонив.
Я думав, ти помер.
Вибач за фокус Гудіні. Це довга історія, малюче.
Перевірте церкву!
Для іншого разу.
Що?
-Треба зникнути. -Що, тату?
Ходімо. Пригнися. Ну ж бо.
Чорт, не туди.
Карасі, у пристані для яхт є човен. Ходімо. За мною.
Молодець, уперед. Радий бачити.
Так, і я тебе. Ну ж бо, швидше.
ЗОВНІШНІ МІЛИНИ
Наче відірвалися. Це було близько.
Добре, тату. Розповідай. Ти був живим і не подумав подзвонити?
Гадаєш, я не хотів? Я б не наразив тебе на небезпеку.
-Я був у небезпеці, поки тебе не було. -Слухай, тепер ми разом. Добре?
І я нікуди не піду. Мені довелося зникнути заради власної безпеки.
І заради твоєї.
Слухай, я цього не хотів.
Ти маєш це знати. Знайдімо твоїх друзів.
Ну-бо, друже.
То це ми й робимо? Пливемо звідси?
Просто забудемо про Джона Бі?
-Ми не мали його кидати. Повертаємося. -Ні! Нас усіх спіймають. Що це за план?
Це план триматися разом, Клео.
Тоді ми й помремо разом.
Вона має рацію. Ми мали втекти, інакше б нас відвезли тими пікапами.
Ми вчинили правильно.
Нумо. Човен пришвартований тут.
Чорт.
Вони зникли. Сінг, мабуть, прогнав.
План Б. Візьмемо мій човен. Він удома.
-Та й треба ще дещо взяти. -Чекай, я їм зателефоную.
-Хто це? -Це Портіс.
Портіс? Це Джон Бі, це точно Джон Бі. Стривай.
-Йоу! Чуваче! Це ти? -Так, це я.
-Гучномовець. -Нам розвертатися?
-Ні, не переймайтеся. -Йоу, повтори.
Не турбуйтеся про мене.
Тут їх забагато. Забирайтеся. Пливіть до Зовнішніх мілин.
-Не чуємо. -Дай мені.
-Джоне Бі? -Саро, стривай.
-Ти цілий? -Так, я цілий. Усе гаразд.
-Він цілий. Дякувати Богу. Що сталося? -Я знайшов тата.
-Він живий. -Чекай. Що ти сказав?
-Джоне Бі? -Саро.
-Саро? -Я тебе не чую.
-Алло? -Джоне Бі?
-Забирайтеся. Зустрінемося в Кілдері. -Кілдер. Кілдер, коли?
-Алло? -Кілдер…
Чорт забирай.
Джоне Бі! Ні. Джоне Бі!
-Сподіваюся, почули. -Я теж.
Краще піти.
Ходімо. Ну ж бо, хлопче. Праворуч. Іди.
-Кілдер. Якого біса? -Думаєте, він знайшов батька?
-Він зник майже рік тому. -Саро, що ти думаєш?
-Повернемося? -Ми легка мішень.
Треба прийняти рішення. Ми повертаємося чи пливемо далі?
Саро, ну ж бо!
-Потрібне рішення! -Сказав плисти.
-Чекай, слухай. -Уперед.
-Саро. -Уперед!
Ось тут.
За мною.
Ось вона. Павуча діра.
Не п'ять зірок, але можна залягти на дно.
Гаразд, павуча діра, гарна назва.
Досі полюєш, тату?
Я дихаю — я полюю, що сказати?
Тепер я збираю все до купи, Джоне Бі.
Наближаюся, я відчуваю. До чогось великого.
Я чув, що ти помер на мілинах, тату.
Так, що ж, хтось там таки помер. Та не я.
Слухай. Треба піти на невеличку пошукову місію.
-Тоді можна розділитися. -Добре? Стривай. Тату, чекай.
9 ММ ЛЮГЕР
Пошукова місія? Пістолет? Ні! Що ми робимо?
Гра почалася. Добре, малий? Зараз.
Цього разу це гра за багатство, великий куш, усе.
-Гаразд? -Так.
Добре? Іди сюди. Радий тебе бачити. Так.
Але якщо ми не підемо негайно, гра скоро закінчиться. Гаразд?
Нас переслідує не лише Сінг.
Я зв'язався з Лімбрі й ще багато з чим.
Чекай, тату.
Ти сказав Лімбрі?
-Карла Лімбрі? -Так. Звідки, по-твоєму, у нас човен?
Та ну, старий.
-Ти знаєш… -Ні.
Вона мені трохи допомогла.
Це логістика тощо.
Я знайшов тебе, і я перед нею в боргу.
Краще заплатити пізніше, ніж зараз.
Я можу все пояснити. Зосередься.
Треба йти.
Треба йти!
Ну й безлад він розвів.
Оце мій хлопчик! Сюди!
Молодець, малюче!
ҐВАДЕЛУПА
Ох, котику.
Привіт.
Усе гаразд?
Ну авжеж.
Іди сюди.
Де ми?
Ми у Ґваделупі.
Ми в безпеці.
Де Рейф?
Подобається?
Вітаю. Даруйте, що турбую.
-Привіт. Як справи? -Маю ідеальний подарунок твоїй дружині.
-І ціна чудова. -Так?
Тут скрізь затарюються туристи,
але нормальні крамниці он там.
Чудова місцева крамниця.
-Не знаю. -Лише хочу допомогти.
-Ми хутко. Хочеш? -Гаразд.
Так. Тут найкращі прикраси на острові.
-Неймовірні. -Круто.
Прямо сюди.
-Оце сюди? -Так.
Гаразд. Ходімо, усі на борт до Ґваделупи.
-Як справи? -Добре, а ваші?
Не життя, а мрія.
Засмагли з часів цього фото.
-Містере Томпкінс. -Дякую.
Насолоджуйтеся.
То ти точно не сказала йому, де щоденник?
Я сказала, що бачила його, але не сказала, де.
-То навіщо він так знадобився Сінгу? -Він думає, що щоденник має підказку.
До місцеперебування якогось Золотого міста.
Наче золото на «Купці» — це лише його частина.
Отже, наш щоденник веде до 500-річного скарбу,
якого ніхто не знайшов?
Щось таке.
Я за. Це мій найкращий варіант зараз.
-Це краще за заняття з геометрії. -Так, краще за школу-інтернат.
Я навіть не знаю, що буде, коли ми повернемося до мілин.
Нічого хорошого. Це точно.
Нічого хорошого.
Буде галімо десь рік.
Принаймні, не буде відшкодування. І роботи.
І батьків. Так, наче обстріл лучників.
Знаєш, що треба робити?
Бам. Бам-ба-бам-бам-бам!
-Прудкий! -І стріляєш у відповідь.
І спис летить у тебе, ти стаєш, хапаєш,
обеззброюєш, цілиш у яремну вену, і добиваєш отак…
По одному.
Усіх здолаємо.
Знаєш, що б не сталося,
ми впораємося разом.
Як завжди.
Кі.
Агов.
Лише хотів сказати, що треба десь заправитися.
Поупе, я… Так.
-Так. -Поупе. Гей, Поупе.
Чорт.
Я з ним поговорю.
Який у нас план, тату?
Як я й казав, Пташуню:
зупинка, щоб забрати те, про що я тобі казав.
Попрощайся з Бріджтауном.
Нумо, напарнику. Допоможи.
Гаразд. Поспішімо.
Що тут у нас?
Бог вогню і війни?
Гарна штуковина.
Вибачте. У мене зустріч. Може, іншим разом.
-Тату, що ми робимо? -Дещо беремо.
Це швидко.
Ар Джею.
Джоне.
-Проходь. -Давно не бачилися.
Добре.
То що ти тут робиш? Чого ти хочеш?
Вибач за тиск, Ар Джею. У нас мало часу.
Я не маю часу на затяжні перемовини.
Справді? Наставив на мене ствол?
На партнера, який урятував тобі життя?
Якби знав, що сталося з колишнім, ти б зрозумів.
Я знав, що ти відступив би в кінці. Дай мені його.
-Пограбування? -Це не пограбування.
Це моє. Правда ж, Ар Джею?
Гадаю, неупереджений суддя сказав би, що право власності є спірним.
Чудово.
Як бачиш, я виконав свою частину угоди, партнере.
Цілий і неушкоджений. Як я й обіцяв.
Я скучив за тобою.
Ось, малюче. Поглянь на це.
Дороговказ Оріноко.
Чий дороговказ?
Скарб там. Щось таке.
Принаймні ми так думаємо. Наступна зупинка — Ельдорадо.
Так, якщо знайдете іншу половину й розшифруєте, то можливо.
І я хочу свою долю.
І не думай, що не знайду тебе.
Якщо це спрацює, буде не треба продавати підроблених богів вогню і війни.
Арджуне. Ти тут?
Чекай.
Не рухайтеся.
Пане Сінг!
-Чорт. -Який сюрприз!
-Можу допомогти? -Завжди радий приходити до тебе, Арджуне.
У тебе такі гарні витвори.
Я б радо провів екскурсію, та, на жаль, ми зачинені.
Припини, Арджуне.
Ми хутко оглянемо,
я ж найкращий клієнт, хіба ні?
Звісно.
-Кажи, що робити? -Джоне Бі, треба звідси забиратися!
Ось, тримай.
Віднеси це до віконця. Уперед!
У нас є нові чудові вироби.
Я бачу.
-Обережно. -Я намагаюся!
Чорт! Застрягла!
Я завжди казав, що ти експерт.
А я відразу впізнаю експерта,
бо я теж експерт.
Рибалка рибалку здалеку бачить.
Я знаю, що юнака Джона Бі Ратлиджа бачили зі старшим чоловіком
десь неподалік,
і я подумав собі,
чому ці двоє ризикують, наближаючись до центру?
До місця, де стільки очей.
-Берег чистий. -Гаразд, треба йти.
А потім я усвідомив,
що вони були дуже близько до твоєї крамниці,
і я подумав,
що вони мають прийти до мого друга Арджуна,
який так добре знається на чудових виробах.
Я ніколи не бачив їх. Не знаю.
Знаєш, я завжди бачу,
коли мені брешуть.
Ну ж бо. Тримаю!
Допоможи мені. Допоможи старому. Допоможи мені. Ну-бо.
Тату! Гей!
-Де виріб? -Я думав, він у тебе.
-Ні! -Чорт. Просто… Бляха. Швидше.
Бачив їх? Ти їх переховуєш?
Арджуне?
Устань.
Присягаюся, я не знаю, де вони.
Іди негайно.
Гей. Я…
Вийшли алеєю.
Ходімо. Треба йти.
-Треба бігти. Уперед! -Уперед! Ну ж бо!
На пірс!
Вони побігли туди!
Біжи! Уперед!
Сідай у човен!
Так, відшвартуй нас!
Ти зміг, Джоне Бі?
Уперед!
Беріть човни.
Відпусти їх.
-Ми можемо бути в човні за 30 хвилин. -І ганяти вночі?
У темряві й відкритій воді?
Ризикнути потрапити в Сент-Люсію чи Мартініку? Ми не можемо.
Ні, навіщо?
Я ж знаю, де вони живуть.
І в мене скрізь є друзі.
СЕНТ-КІТС
Майже в порту. Хочеш заправити?
Треба і їжі дістати.
Гей, Поупе. Поупе, слухай.
Слухай, я знаю, ти думаєш, щось тут бачив.
Або ти таки щось бачив.
Не знаю, але насправді нічого не було.
Не бреши мені.
Я тобі не брешу. Це я і хочу сказати.
Ми карасі. Ми не брешемо одне одному.
Це не має значення.
-Я не хочу, щоб між нами було щось дивне. -Нічого дивного.
-Нічого дивного зараз? -Ні.
То хто ж тепер бреше?
Якщо ти питаєш, чи подобається мені — ні, я не фанатію від цього,
але я тебе не зупинятиму.
Це твій вибір.
Роби, що хочеш.
За життя
і пошуки скарбів.
Гарний тост.
Від цього аж волосся на грудях проросте.
То що за великий куш?
Як ти опинився на Барбадосі?
Так само, як і ти, і з тієї ж причини.
Скарб.
І Карлос Сінг.
Так, мене викинуло на мілину, здавалося, місяцями
я жив на водоростях, поту, дощовій воді
й готувався стати кормом для крабів.
Думав, мені кінець.
Сінг, мабуть, відстежив човен, а тоді припливли його люди.
Він, мабуть, знав, що я щось шукаю, бо мене знайшли.
Спершу я думав, що мене рятують.
Виявляється, це була не рятувальна місія, радше полон.
Так.
Гей, руки вгору.
Кидай бісів камінь!
Не обійшлося без бою.
Я убив одного з його людей, як ти чув.
І ось мене вже везуть на Барбадос.
До будинку Сінга.
Мене замкнули в якомусь зухвалому маєтку, оточеному
полями з тростиною та озброєною охороною.
Я познайомився з цим коротуном, Сінгом.
Він хотів угоди зі мною.
Щоб я розповів йому все, що знаю,
в обмін на моє життя.
Але я скоро зрозумів правила гри.
Щойно з'явився шанс, я використав.
Дорога була нелегкою, але я впорався.
І не з порожніми руками.
І ось я
знову з малим.
Знайдімо крамницю. Мала б бути десь неподалік.
Гаразд. Час знайти провізію.
Ти просто зайдеш і пограбуєш?
Ти десь затаїв купу грошей?
То що? Ніякої кмітливої відповіді?
Ну ж бо.
Ну ж бо, Поупе.
Слухай, у мене голяк. Добре? Роби по-своєму.
Добре.
Не шуми. Прикрий мій зад. Може, це тебе підбадьорить.
Як я вже казав
Ну ж бо, випийте мене…
Сміливі хлопці І ми мужньо попросимо іще
-Привіт, Бі, як ти? -Привіт, сестро.
Я шукаю перцевий соус. Ямайський.
Так. Є перцевий соус. На будь-який смак.
-Приємних покупок. -Гаразд.
Гаразд.
Клятий…
Що тут відбувається? Даруй.
Гей!
-Дивися під ноги. -Це не я, друже.
-Ти тут один. -Пройшла жінка й перекинула все.
Ти налітаєш і кажеш, що це моя провина, бла-бла-бла.
Можеш пригостити мене ромом.
-Та ти вже як горілчаний завод. -Ні!
Гей! Ану стривай, дівчино.
-Що у тебе в сумці, сестричко? -У якій сумці? У цій? Ззаду.
Ти хочеш продати другу гнилі манго?
-Їх щойно зібрали. -Ти знаєш, що він уже з гниллю.
Я збираю їх з дитинства. Ти знаєш, що це його вб'є.
З'їси його, воно з'їсть тебе.
Будеш як хворий хом'як на спині, бруд на футболці.
-Але вони свіжі. Гей! -Не віриться, що я так, по-твоєму, звучу!
Поверніться! Куди це ви зібралися?
Гей, ви! Назад! Малі щуряки-злодії!
Знаєш, я не знаю, що гірше. Хворий хом'як чи той акцент.
Повірити не можу.
Так, щуряка ти бруднорукий!
Годі про мене. Розкажи про себе.
На кого ти тепер западаєш?
Я знаю, точно хтось є.
Так. Є певні зміни на цьому фронті.
Я одружений, тату.
Ти ж кепкуєш, правда?
Ні.
-Вона що, вагітна? -Ні. Боже збав.
Так, у мене не було часу на позакласну роботу.
А не надто рано?
Ти сказав найкраще. Якщо склалося, то склалося.
Я її знаю? Хто вона?
Так, ти її знаєш.
Це Сара
Кемерон.
Дочка Уорда?
Королева Кілдера.
Так.
Ти не шукаєш легких шляхів, так?
Ти гніваєшся?
Що ти пішов по великий куш?
Як я можу гніватися через це?
Вітаю.
З мене досить.
Джекпот.
Чому ти так шкодуєш?
Це через ситуацію з Джей-Джеєм?
Ні.
Та ну. І казати не треба. Ми всі бачимо, що тут відбувається.
Коли наближалися до порту,
я пішов повідомити Джей-Джея та Кіару, що зупинимося,
і я побачив, як вони
збиралися…
Ви ж були разом, так?
На одну ніч.
Тоді Кіара дала тобі гарбуза.
Вибач.
Так кажуть. То й що? Зі мною трапилося так само.
На моєму острові був один поганець.
Навчив мене виживати на вулиці.
Найкращий злодій, що я бачила. Справжній експерт.
Я закохалася.
Виявляється, він і в мене крав,
і я почувалася ідіоткою.
Кохання. Краще відпусти.
Забудь про це, Поупе.
Викинь з голови.
Для тебе це працює?
Ти бачиш, як я довго думаю про когось,
хто не думає про мене?
У нас із тобою одна проблема.
Спробували кохання, і нічого не вийшло.
Треба заснувати клуб.
Назвати «Клубом без кохання».
-Що? -«Клуб без кохання».
-Це так банально. -Та ну, подумай.
Забути про всі нав'язливі думки?
Буде важко. У мене багато їх.
Ну почуття проходять, як приплив.
Я за.
Я за. Зробімо це. Клуб без кохання.
Гаразд!
Мабуть, треба вигадати рукостискання, так?
-Рукостискання? -Покажу.
-Кохання. -Так.
-Нізащо. -Нізащо.
-Тоді похитай. -Похитав.
-Гарно. -Ось так.
Отак. Ти відчуваєш ритм. А ти не безнадійний.
Гей, Пташенятко.
Більшість людей думає, що Золоте місто тут,
над басейном Оріноко.
Той іспанський корабель з хрестом і золотом.
Так. «Сан-Хосе».
Кажуть, вони знайшли Ельдорадо. Звідти й узялося все золото.
І цей витвір з каменю, буцімто,
привів їх до Ельдорадо.
Капітан «Сан-Хосе» був єдиним,
хто знав, як туди дістатися,
тож він викопав це із джунглів і залишив при собі.
Принаймні така історія. Отже, якщо можеш розшифрувати цей витвір,
то бум, він підкаже, як туди дістатися.
Цей витвір зламаний.
Сінг вважає, що щоденник має підказку про зниклий шматок.
Думаю, він має рацію.
-Так. -Є лише один спосіб дізнатися.
Це великий куш.
Я був одержимий цим іще з твоїх років:
походами в безлюдні місця,
полюванням за скарбами
й знаходженням.
Але коли я подорослішав, я почав думати, що всі ті місця вже відкриті,
що вже нічого відкривати.
Доки не побачив цього.
Я все життя мріяв про це.
Ми знайдемо щоденник.
Розшифруємо карлючки.
І ми попрямуємо до Ельдорадо.
Ти глянь!
Глянь на цю красуню! Ще й подмухала!
Чорт забирай.
Це дивовижно.
Авжеж! Це знак, Пташуню.
Овва.
Ми знайдемо його
разом.
Разом.
Слухай, я розумію ризик продажу хреста.
Я побачив можливість, скористався нею. Знаєш, і я думав, що ти отямишся,
а я скажу, що питання закрито,
і, не знаю, може, ти пишався би мною чи щось таке.
-Тому що я приніс його додому. -Господи, Рейфе.
-Я почуваюся ідіотом. -Рейфе, припини!
-Ні, справді. -Ти не ідіот.
-Я почуваюся… -Мене не було, ти замінив.
Я радий, що з тобою все добре, ясно?
-Гей! -Так.
Це перша велика справа. Пам'ятаю свою, теж вийшло не дуже.
Я міг сказати, що це Барбадос. Карлос Сінг робить там, що хоче.
Усе гаразд.
Так.
Мені треба, щоб ти дещо зробив для мене, добре?
Що скажеш.
Повернися до Зовнішніх мілин.
У Кілдер.
Навіщо?
Для нас там уже нічого немає.
Мені потрібно, щоб ти все завершив. Продав бізнес і орендну нерухомість.
Продай Тенніхілл.
Ми продаємо Тенніхілл? Ти так сказав?
Так.
Чому? Що ти таке кажеш?
Там більше не наш дім.
Оце наш дім.
Тепер це наш дім.
І це чистий лист.
Це новий початок, новий шлях.
І ти візьмеш на себе важливішу роль, гаразд?
Я можу розраховувати?
-Так? -Звісно, так. Звісно, тату.
Так, добре.
Слухай, у мене там папери всередині.
Я принесу їх. Ми їх переглянемо.
Я скажу тобі, що робити, і поки тебе не буде, я займуся хрестом.
У нас є цей хрест завдяки тобі. Ти дістав його для нас і врятував.
Просто будь обережним.
Поїдеш туди, уладнаєш справи, тоді повернешся сюди. Гаразд?
Ти-бо Кемерон.
Це досі чогось варте.
Мушу визнати,
добре бути вдома.
Поглянь на цю місцину.
Овва! Я ніколи не думав, що так сумуватиму за нею!
Додому, синку.
Іди додому.
Я скучив за цим місцем.
Так, я теж.
Заціни.
2003 2020 ДЖОН БІ РАТЛИДЖ КН
Власний надгробок.
І мені такий зробиш?
Ніколи.
З поверненням додому.
-Дякую, синку. -Ходімо.
Стоятимемо й насолоджуватимемося комарами
чи зайдемо?
Віриш чи ні, я скучив за комарами.
Не знаю, з чого це тобі закортіло спати на ґанку,
якщо тут значно прохолодніше.
Так. Спекотна нічка.
Так, особливо без електрики. Ти не думав оплатити рахунок?
Я застряг на безлюдному острові на трохи довше, ніж очікував.
Так, це таки виправдання.
Гей, Джоне Бі, ти знаєш, де цей щоденник, так?
Ну в нас є копія.
Він у Твінкі,
який, мабуть, конфіскувала поліція.
Треба із цим розібратися.
Так.
Гей, тату.
Так, малюче?
Пам'ятаєш нашу останню зустріч?
-Ми посварилися. -Так.
Так, шумна була сварка.
Так.
Не слід було так казати.
Ти не найгірший батько.
Та невже, Шерлоку?
Люблю тебе, тату.
І я тебе, Пташуню.
Годі цих сопель. Ходімо спати.
Добраніч.
Тату?
Заспокойся!
-Заспокойся, можемо обговорити! -Скажи, де Ельдорадо, Джоне!
Я знаю, що ти знаєш!
-Гей! -Джоне Бі!
Це не кінець, Джоне! Побачимося в пеклі!
Це твоя провина. Ти це зробив.
Гей.
Привіт.
Саро?
-Привіт. -Це ти. Ти тут.
Так.
Боже мій.
Привіт.
Усе добре. Привіт.
Ти вдома. Ти в безпеці.
Ми повернулися.
-Я сумував. Боже мій. -Я тут. Я знаю.
Мені шкода, що попливли.
Пробач мені.
Мене просто висадили. Я не знала, чи ти тут.
Ми нічого не чули телефоном.
Що? ви нічого не чули?
Ні, лише що маємо повернутися до Зовнішніх мілин.
То ти не знаєш.
-Чого не знаю? -Саро.
Він живий.
Мій тато живий.
І він тут зараз. Дивись.
Ні, він був тут.
Саро, присягаюся, він був тут.
-Тату! -Джон Бі
Ні, Саро. Слухай, я присягаюся, він тут. Дай хвильку. Тату!
-Агов. -Ні, стривай. Присягаюся. Чекай.
Тату! Агов, тату!
Тату!
Переклад субтитрів: Павло Дум'як