Ok.
Den må være her et sted.
Ok. Ja.
Ja.
Å, nei.
Herregud, vinduet.
Kom an, jenta mi.
Nei.
Nei, dette kan ikke være dagboken.
Nei.
Det må være noe her.
Faen.
Nei!
Jeg sverger på at han var her.
-Han var her. -John B., jeg…
-Nei, jeg sverger, han var her, ok? -Ok.
Jeg er ikke gal. Der er båten. Ok?
Og han sov der inne. Du må tro meg.
-Jeg mener… -Sant?
Jeg hadde heller ikke trodd ham.
Hallo, Sarah.
Oi… Herregud.
-Kom her. -Hvor ble du av?
Eller skal jeg si Mrs. Routledge?
-Velkommen til familien. -Hvor i helvete ble du av?
Beklager.
Jeg kan ikke…
Kom igjen, sønn. Det er en gledens dag. Kom hit.
Overraskelse.
Det er ikke sant.
-Velkommen til Outer Banks, Cleo. -Du er gal, Pope.
Tror ikke dine foreldre vil ta godt imot meg.
Klart de gjør det. Tuller du?
Heyward kan sette deg i arbeid. Vi trenger alltid hjelp.
Jeg vet ikke helt. Er du sikker?
Ja, kanskje han murrer litt, men la meg snakke med ham.
Vi finner ut av det.
Dette er meg.
Hjem, kjære hjem.
Pokker, Kiara. Bor du her?
Dette er som Det hvite hus.
-Hvor ille tror du det blir? -Skala fra 1 til 10?
-Tjue. -Skal vi holde oss her?
Nei, jeg må gjøre dette alene. Takk for at dere gikk med meg.
Ha det, J.
Ingen har ringt meg.
Jeg tror ikke det.
Jeg må ringe deg tilbake.
Hei, mamma.
Jeg er lei for det.
Herregud.
Har du det bra?
-Mike! -Jeg har det bra. Jeg lover.
Pappa. Hei.
Unnskyld.
-Jeg er så lei for det. -Beklag i morgen.
BEGJÆRING OM UTKASTELSE INGEN ADGANG
Hun var på containerskipet med oss.
Hun strandet på øya med oss. Hun reddet livet mitt, og nå kan vi hjelpe henne.
Vær så snill.
Mens du leter etter gullbyen din, drar jeg hjem og stjeler litt klær
og en telefon om jeg finner en.
-Vi sees. På vei til rikdom. -Jeg kommer tilbake.
-Klokken seks, her. Ikke kom for sent. -Sees.
Tok med en gammel venn til deg.
-Hvor fikk du den fra? -Inntauingstomta. Hvor tror du?
Hvor jeg tror? Jeg vet ikke.
Hvorfor sa du det ikke da Sarah var her?
-Pappa, kom igjen. Seriøst? -Hei. Bare du og jeg.
Du og jeg, ok. Flott.
Ok. Fant du i det minste dagboken?
Ja, jeg fant en dagbok. I en stor klisshaug.
Vinduet var nede. Det regnet på den.
Du kunne ha lukket vinduet.
Det var komplikasjoner. Jeg planla ikke å være borte så lenge.
Vel, den dagboken er ferdig.
Men jeg har flere idéer. Plan B. Kom igjen.
-Plan B. Ok. -Rikdom og ære. Kom igjen.
-Kom an. -Dette er flott.
Hun klarer seg, sett deg inn.
-Ok. -Hva gjør du? La oss dra.
Ta vare på dine egne. Du sa det best.
JEG FANT TWINKIE. UTE MED PAPS. SEES. - J.B.
Bare så det er klart.
Vi skjuler ingenting for Sarah.
Ok?
Hun er en av oss, pappa.
Du mistet gullet, ikke sant?
Til faren. Og korset til broren.
Det var tilfeldig, pappa. Ok?
-Bare tilfeldig? -Ja, pappa!
Hør. Det er best
å holde slik informasjon for seg selv.
Tro meg. Det lærte jeg på den harde måten.
Hør her, Bird, det er bare deg og meg.
Ok, kompis?
Inntil videre.
Ja. Så hvor skal vi?
Vi stikker innom historielæreren din.
Mr. Sunn?
Han hadde vel den originale dagboken? Han forsvant da folk fikk vite om det.
Jeg tviler på at den er her, men det skader ikke å sjekke.
Nå skal vi se!
Kom igjen.
Ingen hjemme. Vi bør nok dra.
Hei. Kom igjen, nå er vi her.
La oss more oss. Se oss rundt. Hva?
More oss? Jeg trodde du sa han skjuler seg.
Jeg sa han var savnet.
Han kan være i skjul eller kverka.
Han er uansett ikke her,
så det er sikkert greit om vi ser oss litt rundt.
Kan det fortsatt.
Litt innbrudd med papsen min. Bare legg det til de andre forbrytelsene.
Kom igjen.
Mr. Sunn?
-Noen hjemme? -Hvordan ser den originale dagboken ut?
Skinnbundet, omtrent så stor.
Greit, sjekk overalt.
Skinnbundet.
Hei, John B.!
Kom igjen.
Mr. Sunn.
Bli liggende. Ikke tenk på å reise deg.
Er det denne du ser etter?
Din jævel.
Beklager, kompis. Du er for sen.
Kom igjen.
Hei.
Hei. Går det bra?
Kom igjen.
Hei!
Hei.
Hei. Går det bra?
-Har hatt det bedre. -Jeg hjelper deg.
Jeg kom ut av skjul for å møte de to herrene.
Hva? De fyrene?
De er smuglere.
De sa de var fra historielaget. Min profesjonelle forfengelighet tok over.
-Var det dagboken de tok? -Ja.
Faen!
-Kom igjen! John B., vi må gå. -Gå.
Vi får den tilbake. Ok, Mr. Sunn?
Det er bare én vei til bukta.
-Vi må under Wando-broen. -Ja.
Kaptein, hvorfor vil Singh så gjerne ha denne?
Hvem bryr seg?
Men dersom vi overleverer denne,
får vi aldri mer problemer med tollvesenet her.
Litt mye bremsing der. Du mister fart.
-Kritiserer du kjøringen min?! -Jeg trodde jeg hadde lært deg bedre.
Ok.
Faen.
Ja! Det er gutten sin!
Kom igjen.
-Der er båten. -Kom igjen.
-Kjør på. -Pappa, jeg kjører!
De slipper unna!
Herrefred, se på det!
-Kommer de ut av moloen, er dagboken tapt. -Jeg har en idé. Ok, vent litt.
Kom. Jeg kjenner en fyr. Kom igjen.
-Er du sikker? -Jeg ordnet ham en ID. Han skylder meg en.
En WaveRunner? Hvor skal du? Innom Ocean Club?
-De her er raske, gamling. -Greit, kom igjen.
Skynd deg. Vi mister dem.
Hopp på. Kom an.
Ok. Kom igjen.
Kjør. Hei!
Hei! Ja!
Ja, bånn gass. Kom igjen!
Jeg kjenner dem. De er farlige. Hva gjør vi?
Bare fortsett.
Hei!
Det er dem.
Hei!
Vi kjører ikke fra dem.
Vi vil bare snakke!
Ok. De snur. Hva er planen?
Vis dem hendene dine. Vil du bli skutt?
Ok.
Herrefred.
Hva faen gjør de? La oss bli kvitt dem.
Hva vil dere?
-Du kjenner ham, ikke sant? -Ja.
-Hva er greia? -Han smugler og flytter last.
-Han tar høystbydende. -Ja, nettopp.
Greit. Ok.
Ingen brå bevegelser.
Hallo! Vi vil bare snakke litt.
Vi er ubevæpnet, sir. Vi vil intet vondt.
Vi hadde ikke sjansen til å snakke hos Mr. Sunn.
Vi ville bare tilby dere en mulighet
til å øke gevinsten deres.
Du har 30 sekunder. Snakk.
Har dere en gammel bok i deres besittelse?
En dagbok, stemmer det?
Og jeg antar at dere skaffet den dagboken etter en klients ønske,
som jeg antar er en viss Mr. Singh fra Barbados?
Ok. Vet du hvorfor den store og mektige Singh
så gjerne vil ha denne gamle boken?
Det er ikke på grunn av bokens iboende verdi.
Det er det boken fører til.
Hva er det?
Noe som er verdt mye mer enn det han sikkert betaler deg.
Gutten har rett.
Dere to er i en unik og potensielt lønnsom posisjon.
Dere har en viktig bit av et verdifullt og gammelt puslespill.
Men jeg har også en bit av det.
Når vi setter disse to bitene sammen, øker verdien.
Vi trenger hverandre.
Hvem er du?
Jeg er Big John Routledge.
Er du Routledge?
Skattejegeren? Han som forsvant?
Det stemmer.
Dette er min sønn. Han som fant Santo Domingo-korset.
-Husker dere meg? -Vi vet en del om skatten.
Istedenfor å true de eneste to som kan gjøre dere søkkrike,
vil jeg foreslå en måte å samarbeide på, til gjensidig nytte.
Høres det bra ut?
Skyt gutten.
Vi tar med gamlingen til Singh. Han betaler mye mer enn dem.
Ja. Kom igjen, la oss snakke.
Flott.
La oss snakke.
Dette er bra.
Kjør oss dit.
Her kommer vi.
-Rolig nå. -Riktig. Ta det rolig.
Hei. Rolig, partner.
Det er bare et enkelt forretningsforslag. Det er alt.
-La oss samarbeide. -Bind fast.
Bind oss fast.
Dette vil funke bra for oss alle.
Nei!
Pappa, ikke.
Jeg hadde intet valg.
De skulle gjøre det mot oss.
Hjelp meg, gutt.
John B.
Skal du hjelpe meg?
Hei.
-Hva skjer med skiltet? -Varsel om utkastelse.
For manglende betaling eller noe.
Samme det.
Dette stedet suger uansett.
Flott å være tilbake, ikke sant?
Så hør her.
Det ventet en e-post på meg da jeg kom hjem.
John B. har faktisk funnet Big John.
Han er i live.
Seriøst?
Ja.
Han er på Chateauet.
Dæven.
Ja, han tror at vi nærmer oss den samme skatten som Singh snakket om.
Hei, hør.
Foreldrene mine ville ikke slippe meg ut, men jeg sa jeg måtte se til deg.
Du trenger ikke å bekymre deg for meg.
Hva skjer, J.?
Var det noe Pope sa?
Han er ikke besatt av det som skjedde mellom meg og ham.
Vi er begge over det, men noe plager deg.
Det var bare rart,
det som nesten skjedde på båten.
Det var bare rart.
Ja.
Ja, det var…
Det var rart for meg også, men…
…ikke dumt rart.
Nei.
Ikke dumt rart.
Hva driver vi med?
Hva gjør vi? Vi burde ikke gjøre dette.
Ja.
-Vi burde ikke! -Om du sier det.
Det går aldri bra uansett.
Ikke sant?! Liksom…
Se på deg. Du har nye klær på.
Se på meg. Hva har jeg?
Dette?
Denne dritten?
Jeg blir kastet ut om tre uker uansett.
Faen, jeg har ikke foreldre nå.
Hvorfor skulle du bry deg? Hvorfor? Jeg er bare en taper som…
J.J.
-Du bryr deg ikke. -Jeg gjør det.
Nei, du har jo foreldre som bor i Figure Eight.
-Du vet… -Det er ikke min feil.
Det er fremtiden din.
Du har det.
Du trenger oss.
Vi skal hjelpe deg. Jeg skal hjelpe deg.
Det er det der. Ok?
Det er så lett for deg å si det.
Vet du hvorfor?
Fordi du er Dåre.
En Dåre, Kiara.
Ja, jeg er Dåre.
Jeg var skikkelig Dåre da jeg bodde i en hule med deg i en måned.
Nøyt Dåre-livet.
Det er ikke det jeg mener. Herregud!
J., ikke dra.
Hva i helvete?
J.!
Takk.
Dere kan gå.
-Slutt! Tok du meg? -Pappa.
Pappa.
Kom igjen, Sarah!
Det er dømmekraft, Rose.
Beklager. Jeg forventer ikke at du forstår.
Det er klart jeg forstår.
Ward.
Du er et godt menneske.
-Nei. Rose. -Hei!
Du er et godt menneske.
Hva skal vi dessuten med det korset?
Seriøst, det kan identifiseres. Det kan spores.
Tror du ikke spanjolene vil lete etter det?
-Det hjelper oss ikke. -Nei. Vi har allerede gullet.
Ja, kanskje det kan hjelpe noen andre.
Jeg finner et museum.
Rose.
Det blir en gave fra oss og hele familien.
Det er litt av en avlat.
-Ikke at det er derfor vi gjør det, altså. -Åpenbart.
Ward.
Hva med Rafe?
Han vil ikke like det.
Han må bare forstå.
Det er det jeg gjør
for å gjøre bot for oss alle.
Ja, de sa overføringen tok to dager.
Men det er i gang, så ingen grunn til bekymring.
Ja.
Jeg er oppe, hvordan det?
Du sa at du ville snakke om noe?
Vent, mener du alvor?
Jeg så deg nettopp. Hva har endret seg siden da?
Hva snakker du om?
Nei, pappa.
Korset er mitt. Du tar det fra meg.
Dette er noe jeg har slitt for,
og nå gir du det bort for å føle deg bedre?
-Og du sa det ikke engang? -Jeg sier det nå.
Vi har gjort noen ting, Rafe. Du og jeg.
Herregud.
Ting vi må gjøre opp for, og å donere dette korset
er et skritt i riktig retning. Jeg kjenner det i hjertet. Ok?
-Og kanskje om Sarah får vite det… -Sarah!
Der. Sånn, ja!
Ja, jeg visste det.
Der er det, pappa!
Er det mer du vil stjele fra meg for å imponere Sarah?
Som bare driter i deg.
Det er i Wilmington i morgen kveld.
Hent en penn. Jeg gir deg detaljene.
Jeg vil bare loggføre at dette er tull. Ok? Dette er mitt.
Men du kan selvfølgelig stole på meg.
Ok, så hør her.
Et øyeblikk. Ok, Wilmington.
I morgen kveld.
Vogn 750X. Har det.
Vent litt. Et øyeblikk.
Hallo?
Ja, fra kaien til togstasjonen. Ja.
Ja. Jeg skjønner, ok?
Ja, sir.
Faen!
Så der var jeg på toppen av ei kran,
på et svært containerskip midt på havet.
Og da hører jeg nedenfra…
-Å nei! -Pistolkuler som hagler rett mot meg.
-Sann historie. -Mamma, pistolkuler.
Det var da jeg skjønte at vi ikke kom av båten med korset. Så…
-Jeg droppet det i havet. -Du gjorde hva?
Det var det beste alternativet. Hør da…
Når jeg hopper av skipet, vi svømmer vekk, ser jeg tilbake.
-De trekker det opp igjen. -Hvem?
-Rafe. -Rafe.
Jeg er ærlig talt glad for det.
Er du på lufta?
Ja, jeg er enig med Cleo.
Jeg sier bare at det ikke er på bunnen av havet.
Det er en sjanse. Et lite håp om at vi får det tilbake fra dem.
La oss ikke håpe det. Jeg har fått nok av denne skattejakten.
Jeg vil at folk skal få vite historien.
Denmark Tanny, som besitter en av verdens mest verdifulle gjenstander,
gir den til en kirke med frigjorte slaver, og den tilhørte dem.
Det er en flott historie.
Den fortjener å bli fortalt.
Tusen takk for at du hjalp gutten min.
Vi hjalp hverandre. Ikke sant, Pope?
Ja.
Så det er her du skal bo.
Jeg flytter ned, så det er ditt nå.
Hvis du trenger meg, bare bank på.
Det er bare ett bad, som betyr at vi må dele.
Men det går bra, jeg tar raske dusjer.
Dette er rommet mitt, som nå er ditt.
Mamma la frem noen klær. De burde passe.
Så dette er mitt.
Beklager at det er lite,
men det er flott utsikt.
Jeg har aldri hatt mitt eget rom før.
Nå har du det.
Ok, jeg er nede. Så hvis du trenger meg, bare…
Kos deg.
Takk, Pope.
Kom igjen. La oss stikke.
Jeg dro for å hente klær og en telefon, og du vil ikke tro dette.
Rafe er tilbake.
Ja. Jeg så ham hjemme.
Han så meg nok ikke, men korset kommer visst
til Wilmington i morgen kveld.
-Hva? -Ja.
-Vet Pope det? -Jeg skulle si det på Chateau.
-Han kan ikke. Han må være hjemme. -Ok.
Så jeg kontakter Pope,
og kanskje du kan dra og si det til John B.
Og J.J.?
-Ja, jeg må snakke med ham uansett. -Ja.
Ok. Foreldrene mine kommer til å drepe meg.
Det var som pokker. Se hvem det er!
Se på Country Club vandre inn.
Står til, Rafe?
Vil bare ha litt rådslagning. Jeg kommer i fred.
Du kommer i fred.
Jeg ble tiltalt for overlagt drap pga. deg, ikke sant?
Ja, det høres rett ut.
Det går bra. Jeg er klar til å gå videre om du er det.
Ja.
Du kan jo fortelle om det.
Familien min gir bort noe som er mitt,
en historisk gjenstand.
Hvorfor skulle jeg bry meg om det?
Denne greia er verdt mye penger.
Ok? Mye.
Jeg kan ikke stoppe dem. Ikke uten å ta tilbake noe jeg har sagt. Så…
Jeg vil at du skal stjele det. Fra meg.
Fra familien min.
Dette blir jo bare bedre og bedre. Du må tro jeg er den dummeste jævelen
som finnes.
Enten prøver du å lure meg,
eller så er du dum, for la meg spørre deg om dette.
Hvordan skal du unngå at jeg stjeler den?
Én ting er
at hvis du lurer meg sånn, kommer jeg etter deg.
Men jeg forstår ikke hva du har imot det.
Jeg tilbyr deg en jobb, høy risiko, høy gevinst.
Her er greia, Barry.
Når denne verdifulle og uerstattelige tingen blir rappa,
vil jeg bli mistenkt.
Jeg skal ha et ubestridelig alibi,
så de vil se etter hvem jeg ansatte.
Men ingen kommer til å mistenke deg.
Ikke sant?
Du er den som anmeldt meg og tysta.
Du er den perfekte fyren for denne jobben.
Det er et gratisspill.
Om du gjør dette og ikke driter deg ut,
kommer du ut av det med en stor haug gryn.
Jeg liker jo penger.
La meg gi deg betingelsene. Jeg skal ha halvparten av dritten.
Totalt på midten, 50/50. Jeg tar ikke imot småpenger.
-Ok? -Ok.
Og hvis vi gjør dette,
er det best om du ikke blir sett med meg.
Han betaler.
Vær så god.
John B.!
Hei!
Hei, J.
Er ikke John B. her?
Nei.
Hva skjer?
Rafe skjer.
Hva mener du?
Rafe er tilbake på øya.
Sarah så ham.
Fantastisk.
Og ikke bare det.
Hun overhørte ham si at korset kommer til Wilmington i morgen kveld.
Han prøver sikkert å selge det.
Flott. Vet Pope det?
Ja, Sarah dro for å si det.
Han har husarrest,
og John B. og faren hans dro sikkert og hentet Twinkie.
Gudene vet hvor de er.
Ja, så klart. Akkurat når vi trenger dem.
Vent litt.
Vi vet hvor korset vil være. Det betyr at det fortsatt er i spill.
Så vi kan feie det med oss. Vi er enda med.
Vi må få samlet alle sammen og lage en plan.
-Dra til Wilmington… -Du.
Før vi utarbeider en sprø plan, kan vi snakke?
Ja.
Ja, vi kan snakke.
Det skjedde nesten noe
mellom oss på båten.
Og jeg vet det må skremme deg.
Det overrumplet meg også.
Og jeg kjenner hele ditt liv.
Du friker ut når folk nærmer seg, og jeg skjønner det.
Det forstår jeg godt.
Bare ikke si at jeg ikke bryr meg om deg.
Og du kalte meg Dåre.
-Ok. Vent litt. -Som er teit.
-Ja, det var teit. -Urimelig.
-Ja. Under beltestedet. -Greit. Hør, Kie.
Du har rett.
Jeg klikka.
Du vet hvordan jeg er. Bare…
Hør.
La oss kalle det våpenhvile.
Vi bare tegner over.
Blanke ark.
Våpenhvile?
Våpenhvile.
Så, hvordan skal vi ta korset?
Jeg vet ikke.
Paps sa alltid at ingenting godt kommer lett,
og ingenting av verdi er gratis.
Det handler ikke om gevinst.
-Kie! -Men om hva man vil risikere.
Jeg mister taket!
Hold fast!
Hvor langt vil du gå
for skatten din?
Det står i dagboken at det var en overlevende fra San Jose.
En prest.
Kaptein Limbrey mente det var dårlig karma å drepe geistlige,
så han satte presten i lasterommet.
"Jeg måtte ta meg av prestens sumpfeber.
I sitt delirium ba han meg gi et brev og en steingjenstand
av innfødt opprinnelse til pavedømmet." En steingjenstand!
Det er derfor Singh ville ha dagboken. Han nevner idolet her.
Herregud. "Kapteinen nektet å levere det,
og da Guds mann døde, ble han begravd med eiendelene."
De lå til kai i Charleston. Det var kun én katolsk kirke der da.
Presten må være begravd der med eiendelene sine.
Inkludert idolets manglende bit.
Vi setter halvdelene sammen og oversetter det…
Tuller du med meg?
Nå gjelder det. Charleston fører til El Dorado!
Jeg er ute.
John!
Vent litt.
Kom igjen, nå.
-John B. -Nei, du drepte dem, pappa.
-Jeg hadde ikke noe valg. -Hæ? Du skøyt først.
De hadde ført oss til Singh og gjort det samme.
-Kom an! -Han skulle skyte deg, ok?
Kom igjen. Jeg kunne ikke la det skje.
Det er ikke så gøy som det ser ut.
Hei!
Jeg kunne ikke miste deg igjen. Jeg kunne ikke det.
Vil du holde det mot meg, vær så god.
Jeg er skyldig.
-Jeg skal bære byrden for evig. -Kom an.
Men gjort
er gjort.
Og vi har en jobb å gjøre.
Og ingenting betyr noe om du ikke er med.
Så du kan gå ned den veien
og dra hjem…
Eller hoppe ombord og bli med meg på et 500 år gammelt oppdrag.
Hva sier du?
La oss dra.
Sånn ja, gutt.
Tekst: Anniken Einan