‎Cei patru adolescenți din Kildare ‎dispăruți acum șase săptămâni
‎sunt în viață, ‎în siguranță, pe Insula Kildare.
‎Urmează detalii de la șerif.
‎Da, după șase săptămâni, ‎cei patru adolescenți din Kildare
‎s-au întors ‎și s-au regăsit cu familiile lor.
‎Așteptăm detalii despre periplul lor,
‎dar sunt sigur că au multe de povestit.
‎Am aflat și că tatăl unuia dintre ei,
‎John B Routledge, presupus decedat,
‎s-a întors și el în viață.
‎O mulțime de minuni.
‎Acum încercăm să-i ajutăm pe copii ‎să se reacomodeze la școală și acasă.
‎Au trecut prin multe.
‎Au fost în Caraibe cu o altă adolescentă ‎din Kildare, Sarah Cameron,
‎fiica magnatului imobiliar dezonorat
‎Ward Cameron, care l-a ucis ‎pe șeriful Peterkin acum două luni.
‎Toți adolescenții s-au întors pe Kildare
‎și John Routledge a înviat.
‎E un rezultat cât se poate de bun.
‎Când eram la Tannyhill, ‎Rafe vorbea la telefon cu Ward
‎și tot spunea ceva de „treaba lui”.
‎- Sigur vorbea de cruce. ‎- Absolut.
‎Și vine la Wilmington diseară, la ora opt.
‎O transportă cu trenul la Raleigh. ‎E șansa noastră s-o recuperăm.
‎- Ai alte informații? ‎- Sarah are numărul transportului.
‎- E un început. ‎- Da.
‎Sigur o îngrădesc chiar acum.
‎- Ar trebui să mergem. ‎- Știi ceva de John B?
‎Nu, probabil că a plecat ‎undeva cu tatăl lui.
‎- Dar au plecat cu Twinkie. ‎- Transportul nostru.
‎- Îi pot cere mașina lui Heyward. ‎- Ce?
‎- Sigur îți iese. ‎- Știu, dar nu avem alte opțiuni.
‎Nici vorbă.
‎E ultima noastră șansă să luăm crucea.
‎Serios?
‎- Dacă ajung pe continent… ‎- Ca să vezi!
‎Tată, te rog! Haide!
‎E moștenirea noastră, familia noastră.
‎Ține de noi.
‎Știi ce ține de noi? ‎Să facem ce spunem că facem.
‎Să ne ținem de cuvânt, ‎să depășim așteptări.
‎Cândva înțelegeai lucrul ăsta!
‎Și încă o fac! ‎Încă înțeleg, dar, tată, te rog.
‎Asta e ultima ocazie ‎și nu-ți mai cer nimic,
‎îți promit că am terminat, jur.
‎Te rog, lasă-mă! Mamă.
‎- Tu ești de acord? ‎- Bate fierul cât e cald.
‎Jos de pe tejgheaua mea!
‎Știu că nu pare să am sorți de izbândă,
‎dar fac orice, ture triple, orice!
‎Nu mai ies din casă. Te rog, lasă-mă ‎să merg la Wilmington cu mașina ta.
‎Pleacă de-aici!
‎Înainte să mă convingă mama ta, ‎dar nu-mi iei camioneta.
‎- Ne trebuie o mașină. ‎- Nu e problema mea.
‎Eu am livrări. ‎Cineva trebuie să plătească facturile.
‎Știi? În caz că nu dai lovitura.
‎Bine. Mulțumesc mult. ‎Promit că nu te voi dezamăgi.
‎- Mulțumesc, tată. ‎- Nu încălcați legi!
‎- Ferește-l de necazuri! ‎- Încerc!
‎Iată-ne, am pus ochii pe marele premiu.
‎Idolul ascunde indicațiile ‎către El Dorado.
‎Jurnalul ne duce la cealaltă jumătate, ‎de asta îl viza Singh.
‎Trebuie să profităm.
‎Dacă punem cap la cap ‎jumătățile și îl descifrăm,
‎ajungem la muntele de aur.
‎- Hai să găsim biserica! ‎- Munte de aur?
‎Căutăm strada Society numărul 17.
‎Ar trebui să ‎fie o biserică veche, cu un cimitir.
‎- Ai spus 17? ‎- O biserică…
‎- Strada Society numărul 17. Aici e. ‎- 17.
‎Nu.
‎Nu se poate.
‎Am avut dreptate de atâtea ori. ‎De ce am greși acum, tată?
‎Nu face pe deșteptul cu mine!
‎N-are nicio noimă.
‎Ar trebui să fie o biserică cu cimitir, ‎nu un restaurant.
‎BISERICA TRINITY
‎Poate e greșit numărul. Nu se poate.
‎Mare explorator?
‎Fii atent!
‎„Până la Marele Cutremur din 1886.”
‎Muzeul Charleston?
‎Să fiu al naibii! Nu ești inutil, fiule.
‎Muzeul Charleston?
‎Planul B.
‎Te ascult. Doar că întâmpin dificultăți.
‎Mai zi-mi o dată.
‎Crucea din Santo Domingo ‎pe care am găsit-o, credeam e pierdută.
‎Am aflat că va fi în Wilmington diseară.
‎- Iar crucea e a familiei lui Pope. ‎- Moștenire de familie.
‎- Bine. ‎- Un artifact neprețuit.
‎Și spui că l-ați găsit voi?
‎Apoi ni l-au furat Rafe și Ward.
‎- Ai idee cum sună? ‎- Scumpule.
‎- Ward e mort. ‎- Nu.
‎- Ți-am zis de o mie de ori. ‎- Înțelegi că e greu de crezut.
‎- I-am făcut înmormântare. ‎- Înțeleg cum sună, dar e în viață.
‎Aș vrea să nu fie, dar e. ‎De ce aș minți?
‎Trăiește.
‎- JJ? ‎- Da?
‎Mă ajuți?
‎- Ward e în viață în Caraibe. ‎- Da.
‎Trăiește din prada furată de la noi ‎și duce crucea la Wilmington.
‎Scutește-mă!
‎Da. Ce știu eu? ‎Doar l-am văzut cu ochii mei.
‎- La fel și Kiara, dar… ‎- Sunt sceptic.
‎Sunt sceptic, JJ, ‎cred că vorbiți tâmpenii.
‎Cred că ești influențată, Kiara. ‎Și tu, JJ…
‎Nu, ți-o spun pe șleau! Ascultă la mine!
‎Înțelege că eu știu ce zic.
‎- Sigur că da. ‎- Mă auzi? Da.
‎Te plac, pun pariu că ești de comitet
‎când chiulești, când te distrezi, ‎fiindcă am fost și eu așa.
‎Credeam că nu contează nimic, ‎că pot inventa orice vrăjeală
‎și că snobii o să mă creadă.
‎Dar am aflat ce-i truda
‎și ce contează cu adevărat.
‎Nu-mi pasă decât de fiica mea.
‎Atât.
‎Îi mergea mult mai bine înainte ‎să vă cunoască pe tine și pe amicii tăi.
‎- Tată, nu-mi mergea mai bine! ‎- Ba da.
‎Eram nefericită.
‎- Nefericită? Nu. ‎- Mai ușor. Ascultă-i!
‎Nu, albiturile astea i-au distrus viața.
‎Mă scuzați de deranj, dle Carrera.
‎- O zi bună! ‎- Da.
‎Frumoasă casă.
‎- Ce faci? ‎- Ce fac? Îmi protejez fiica.
‎- Putem… ‎- Stai!
‎Toată lumea spune ‎că e un mincinos și un hoț.
‎- E leit taică-său. ‎- Gata!
‎Exact ca tatăl lui.
‎- Nu-l băga în aceeași oală! ‎- Nu?
‎Nu e ca tatăl lui.
‎- Deloc. Nu-l cunoști. ‎- Nu?
‎- Nu seamănă deloc. ‎- Unde te duci? Kiara.
‎V-am ascultat, voi nu mă ascultați.
‎Nu e corect. Nu, v-am ascultat. ‎Trebuia să mă ascultați și voi.
‎Te rog, așteaptă! Stai puțin, te rog.
‎Mi-am promis că, dacă mai am o șansă,
‎o să mă port altfel și încerc.
‎Bine, trebuie să plec.
‎Vreau să iei asta.
‎Ai un card de credit pe spate.
‎Dacă ai probleme,
‎dacă ai nevoie de ajutor, sună-mă.
‎Așa o să fac.
‎Da, mamă.
‎Te iubesc. Trebuie să plec. Mă întorc.
‎- Te iubesc. Ai grijă! ‎- Mă întorc.
‎JJ.
‎Îmi pare rău.
‎JJ, așteaptă!
‎- Tata e aiurea. ‎- Da, în fine.
‎Știu deja ce cred despre mine.
‎Asta cred și despre mine.
‎Ești gata?
‎Da.
‎MUZEUL CHARLESTON
‎Bine.
‎Ia-te după mine, da, puștiule?
‎Aranjează-te puțin!
‎Bună ziua, domnule! Aș dori să vorbesc ‎cu directorul de colecții.
‎Doctorul Pierce e pe teren până în iunie.
‎Vă pot ajuta eu?
‎Să sperăm.
‎Sunt dr. Marion, de la USC. ‎Specializarea paleontologie.
‎Mă interesează ceva din colecția dv.
‎Mai exact obiecte ‎recuperate de la Biserica Trinity
‎în anii 1880.
‎Puteți trimite o cerere în scris ‎pentru acces la arhive.
‎Speram să pot arunca un ochi azi.
‎Am un elev cu mine.
‎Nu mai permit accesul ‎după ce au intrat egiptenii ăia
‎și au dovedit că multe obiecte erau false.
‎Îmi amintesc.
‎Va trebui să respectăm protocolul.
‎Unde sunt arhivele? Sunt aici?
‎Nu, la depozitul muzeului, ‎pe Broad Street,
‎lângă Battery.
‎V-aș duce eu, dar nu am card de acces.
‎Nu e în fișa postului.
‎Trebuie să fii director, ca dna Flannery.
‎- Bună ziua, dnă Flannery! ‎- Bună ziua!
‎Card de acces deci?
‎Am înțeles.
‎Bine. Mulțumesc pentru informații.
‎Mi-ați fost de mare ajutor.
‎O zi bună!
‎Sincer, partea cea mai grea ‎va fi să trecem de pază.
‎Cei mai mulți vor fi la șantier.
‎Trebuie să găsim un loc și să-l păzim, ‎undeva pe drum,
‎o gară mică.
‎Vă pripiți, ca de obicei.
‎Nu avem cum să transportăm crucea.
‎Cum vrei? Pe motocicleta lui JJ?
‎Nu e vina mea.
‎Gata!
‎Alte opțiuni.
‎Mă luptam cu valurile uriașe. Doamne!
‎- Doamne! ‎- Doamne, ce?
‎Ăla e Topper?
‎De ce e peste tot?
‎Perfect.
‎- JJ. ‎- Ce?
‎Topper poate transporta crucea.
‎Pope are dreptate. Are o camionetă.
‎- Nu. ‎- Da.
‎- Nu. În niciun caz. ‎- Da.
‎Sarah, oricum l-ai vrăjit deja. ‎De ce nu te sacrifici pentru noi?
‎Ce ar spune John B?
‎Cred că va înțelege.
‎Gândește-te! E vorba de comoară.
‎Ne descurcăm noi cu John B.
‎Vorbește cu el!
‎Ăsta e planul tău? Să jefuiești o bătrână?
‎Nu jefuiesc.
‎Împrumut.
‎Împrumut un obiect care nu-i folosește, ‎dar e esențial pentru noi.
‎Uite-o!
‎A venit momentul.
‎Nu. Ce faci?
‎Știi unde suntem?
‎Suntem aproape de vârf. ‎Mai că am ajuns.
‎Nu ne împiedicăm noi de-un mic jaf.
‎- Te-am învățat să furi. ‎- De ce aduci vorba?
‎- Ți-a fost de folos, nu? ‎- Doamne! Haide, omule!
‎Iată încă o lecție! Un pas mic.
‎John, uită de ce s-a întâmplat pe mare.
‎Liniștește-te!
‎Eram care pe care.
‎Ce voiai să fac?
‎Și avem o treabă acum.
‎- Vreau s-o faci tu. ‎- Fiul tău?
‎- Să o jefuiască pe bătrână? ‎- Da.
‎Odată ajunși la Orinoco, va fi mai greu.
‎Uite!
‎- Vezi? E goală. ‎- Da. Înțeleg.
‎Ai încredere în mine? ‎Vreau să știu că pot conta pe tine.
‎Bine?
‎Și să nu-i ceri cardul.
‎Bine? Ia-i tot portofelul. ‎Să nu știe ce vrem.
‎Pleacă. E singura noastră șansă.
‎A venit momentul.
‎Ia-i geanta, băiete!
‎Asta e.
‎- Doamnă? ‎- Dumnezeule!
‎- M-ai speriat. ‎- Da, îmi pare rău.
‎Te ajut cu ceva?
‎Haide!
‎- Mă întrebam… ‎- Ce te întrebai?
‎Ce faci?
‎Am nevoie de geanta dv., vă rog.
‎Nu-mi iei geanta, fiule.
‎O voi aduce înapoi. Mi-o dați?
‎Ești cel mai jalnic hoț
‎din câți am văzut.
‎Ce tot ai? Mama ta știe unde ești?
‎Să-ți fie rușine!
‎Nu ești Jesse James, nu-i așa?
‎Haide!
‎Intrăm la arhive ca pe vremuri.
‎Nu pot să cred că ești aici. ‎Am văzut știrile. Ți-am scris.
‎Nici nu știam dacă mai trăiești, Sarah.
‎Ce faci?
‎Ești bine?
‎Top, să știi că am niște probleme.
‎Da?
‎Cum așa?
‎Încercăm să luăm
‎o moștenire de familie de-a lui Pope,
‎de asta am fost plecați.
‎Am pierdut-o,
‎dar am mai avea o șansă ‎să o recuperăm în seara asta.
‎În Wilmington.
‎- Bine. ‎- E o nebunie.
‎Cu ce vă pot ajuta?
‎- Nu pot să-ți cer așa ceva. ‎- Nu, serios.
‎Topper, dacă te rog… La cum te știu…
‎- Cum adică? ‎- Nu am vrut să sune așa.
‎Ești foarte darnic, Topper.
‎Vrei să ajuți și, dacă îți cer asta…
‎Sarah, așa sunt eu.
‎Așa am fost crescut.
‎Mai știi când ți-am spus ‎că aș face orice pentru tine?
‎Mai știi?
‎Da.
‎Am vorbit serios.
‎Spre deosebire de alții, ‎care ar spune orice
‎doar ca să obțină ceva.
‎Eu nu sunt așa. ‎Când spun ceva, vorbesc serios.
‎Am nevoie de camioneta ta.
‎Camioneta tatălui meu?
‎Doamne! M-ar omorî.
‎- E foarte atent cu ea. ‎- Și noi. Suntem foarte atenți.
‎Vom avea mare grijă de ea.
‎M-ai pus la colț. ‎Am zis că aș face orice…
‎îmi pare rău pentru tot.
‎Chiar înțeleg. ‎N-ai niciun motiv să ne ajuți.
‎De fapt, ai toate motivele să nu ne ajuți.
‎De ce am senzația că o să regret?
‎Știi să intri fără un card?
‎N-am niciun plan.
‎Aștept să se înnopteze, ‎să fie cât mai liber.
‎O să aștept până la miezul nopții ‎și mă pun pe furat.
‎Vrei?
‎Nu, mersi.
‎Bravo!
‎Știi care-i treaba? ‎Lăsând restul la o parte,
‎mă bucur că suntem din nou împreună.
‎Da.
‎Așa e.
‎În dreapta.
‎Cred că am cumpărat ‎un cal de curse la licitație.
‎Cred că mă au la mâna cu ceva.
‎Credeam că e o fermă de cai.
‎Sunt în consiliul de administrație.
‎Am anumite privilegii.
‎Asta ar putea fi șansa noastră.
‎Doamne! Serios?
‎Să mergem!
‎Doamne! Avem voie să intrăm aici?
‎- Ce drăguță rochie! ‎- Mersi.
‎O să mă împiedic.
‎Ei expun cam 5% din colecție.
‎Restul e aici.
‎Serios? Avem voie?
‎Bravo!
‎Sunt vreo o mie de trenuri aici.
‎Știm că e vagonul 750X pe ruta Raleigh.
‎Da, acum trebuie să-l găsim.
‎În caz că nu știați,
‎nu ieșim de-aici neobservați ‎cu o cruce uriașă.
‎Nici nu trebuie. O furăm pe drum.
‎Trebuie doar să oprim trenul.
‎Da.
‎- Mă ocup eu. ‎- Cum o să faci asta?
‎Am un unchi în New Bern.
‎Când se îmbăta, arunca un lanț vechi ‎pe șine, doar de amuzament.
‎Și lanțul ăla ruginit oprea ‎tot traficul feroviar
‎pe coasta Carolinei.
‎- Un lanț? ‎- Are dreptate.
‎Există un cablu ‎de tensiune scăzută pe șine.
‎Lanțul închide circuitul.
‎Cred că e alt tren. Se face roșu.
‎- Ies calculele. ‎- Da, am calculat bine.
‎Dar nu avem lanț.
‎Nu, dar sigur are tatăl lui Topper ‎cabluri în camionetă.
‎- Ar merge? ‎- Da.
‎Ce e? O mai facem sau nu?
‎Bine, așteptați aici.
‎Eu și Pope îl căutăm ‎și vă anunțăm când îl găsim.
‎- Chiar avem un plan? ‎- Cred.
‎- E impresionant. ‎- Hai să nu cobim!
‎Nu mă ascultă nimeni.
‎- Încearcă asta. ‎- Nu cred că merge.
‎- Am umeri. ‎- Da. Frumoși umeri.
‎- Nu, e bine așa. ‎- Minunat!
‎Uite, sus!
‎DEPOZIT ARHEOLOGIE
‎Ești de groază!
‎Ia uite aici!
‎E o mină de aur.
‎Verifică tot! ‎Caută ceva cu biserica Trinity.
‎La sfârșitul anilor 1800. ‎Habitate, biodiversitate, antichități.
‎E mișto, dar noi căutăm altceva.
‎Plăci, separatoare de iarbă.
‎Pietre de cale ferată subterană. ‎Uniforme, haine, nasturi?
‎Săbii, teci.
‎Niște porțelan, farfurii de argint.
‎Ceramică.
‎Religios.
‎BISERICA TRINITY ‎NEIDENTIFICAT
‎John B!
‎Biserica Trinity.
‎- Asta e, amice. ‎- Nu cred.
‎Bine.
‎Ia uite, băiete!
‎Comoara.
‎Cred că am dat lovitura, Bird, ‎după 500 de ani.
‎Iată-ne!
‎E pe șina asta.
‎Nu uita, e vagonul 750X!
‎Bine, 2-0-4-5.
‎2-0-1-7.
‎Ce durează atât?
‎O să fie bine.
‎7-2-6.
‎Stai așa!
‎750X, da!
‎E vagonul nostru!
‎- Fugi și spune-le celorlalți! ‎- Ai grijă acolo!
‎Pope, hai!
‎Asta e. Liber.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Ai auzit?
‎- Se mișcă trenul. ‎- La naiba!
‎Cleo, urcă! Grăbește-te!
‎- Sarah. ‎- Aveți cabluri?
‎- Uite cum fac eu ceva ilegal. ‎- Nu foarte ilegal.
‎Nu sunt deloc de acord cu asta.
‎- Bine. ‎- Cabluri pentru ce?
‎Nu trebuie să vii. ‎Dar luăm camioneta.
‎- Camioneta? ‎- Da.
‎Deci nu vă deranjează ‎să ajungeți la mititica.
‎Eu aș face-o pentru Pope.
‎Haide!
‎Voiam doar una.
‎- Haide, tată! ‎- Asta e.
‎- Nu. ‎- S-a terminat.
‎- E în regulă. Relaxează-te. ‎- Asta e ultima!
‎Tată, calmează-te!
‎Ce rost are? ‎Asta e ultima cutie de la Trinity.
‎S-a terminat.
‎Erau slabe șanse oricum.
‎Fir-ar să fie!
‎Sunt extrem de dezamăgit.
‎Era cât pe ce.
‎Tată, am ratat una.
‎Tată, am ratat o cutie.
‎Ce-i asta?
‎Un fel de piatră?
‎- Uite! ‎- Cum e etichetată?
‎„Biserica Trinity, diverse.”
‎Tată?
‎Este…
‎E de la kalinago.
‎Un popor indigen dispărut.
‎Tată?
‎Cred că asta e, John B.
‎Pietrele sunt de aceeași culoare.
‎Drăcie!
‎Se potrivește?
‎Uite!
‎Tată!
‎Tată.
‎Uită-te la asta! Ăsta e șarpele-pisică.
‎Cred că aici e luminatorul.
‎John B.
‎Ce naiba mai e și asta?
‎Ia uite, băiete!
‎Am reușit, fiule.
‎Împreună.
‎Așa cum am spus. ‎Ai văzut? Ai găsit-o, băiete.
‎Am reușit. Ce băiat!
‎Ce?
‎Ca fapt divers, ‎de obicei nu sunt așa nebun.
‎Vreau doar să recuperez crucea. ‎Înseamnă mult pentru mine.
‎Trebuie s-o fac.
‎- Merită. ‎- Ar face bine.
‎- Cred că e suficient. ‎- Bine.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Bine? Doamne! Se aude.
‎- Hai să-l prăjim! ‎- Bine.
‎Bine, acum tot ce trebuie să fac…
‎- Fă-ți treaba! ‎- Schimb curentul.
‎- Hai! ‎- Să nu te electrocutezi.
‎Da, nu promit. Trei, doi, unu.
‎Și roșu.
‎Momentul adevărului.
‎Haide, iubito! Haide!
‎Asta trebuia să se întâmple.
‎Se făcea roșu. Doamne!
‎Gândește-te! Dacă blocăm șinele?
‎Să pun un copac.
‎Trenul atinge ambele șine.
‎Haide!
‎Te rog, nu avem un plan B.
‎- Da. ‎- Așa da!
‎- Ești genială. ‎- Nu, e meritul tău.
‎Acum așteptăm.
‎O să meargă.
‎Se oprește trenul. Se oprește. Au reușit.
‎- Rahat! ‎- Haide!
‎- Încetinește. ‎- Frânează.
‎Dispecerat.
‎Semnalizatoarele sunt roșii la 247,
‎repet, la 247. Aștept.
‎Du-te și verifică!
‎Așa, băiete. Au luat momeala.
‎- Suntem pe urmele lor. ‎- Da, e grozav.
‎Ai dreptate, băiete. E grozav!
‎Stai.
‎Tată.
‎Tată. Unde e mașina? Tată.
‎O fi furat-o cineva.
‎De ce ar fura-o cineva pe Twinkie?
‎E tot ce am, tată.
‎- Ce? ‎- Băiete! Se pare că ne-a găsit Carla.
‎- Grozav. Limbrey a furat-o pe Twinkie. ‎- Haide, știu unde locuiește!
‎Rahat!
‎Era să-mi rup brațul.
‎- Poți deschide? ‎- Sigur.
‎Avem nevoie de asta. Kie. Înapoi!
‎- Rahat! ‎- Asta nu era în plan.
‎- Ai terminat? ‎- Aproape.
‎La naiba!
‎- Stați! ‎- Rahat!
‎Ce căutați aici?
‎Ne pare rău. Nu e ce pare.
‎Părem a fi niște pungași, ‎dar nu asta e intenția noastră.
‎Ce se petrece aici?
‎- Habar n-am. ‎- Ce e porcăria asta?
‎Vezi?
‎Ce căutați aici? ‎E foarte periculos.
‎Vrem să ajungem în următorul oraș. ‎Fugim de acasă. Atât.
‎Nu te cred. Îmi pare rău, cer întăriri.
‎Domnule, văd că sunteți căsătorit, vă rog.
‎Ne iubim. Asta e tot ce vrem.
‎Vrem să ne căsătorim și nu putem aici.
‎Desfă-le.
‎Ce se întâmplă?
‎Vă rog, e logodnica mea.
‎- Vă rog. ‎- Ai noștri nu sunt de acord…
‎Domnule, nu ne putem căsători ‎în orașul ăsta, dar o iubesc mult.
‎Dacă ne lăsați ‎să ajungem în orașul următor,
‎găsim un preot să ne lege.
‎Vrem să trăim împreună.
‎- Aruncă-le în spate! ‎- Bine.
‎Vă rog.
‎E ilegal să mergeți cu nașul. Dar…
‎Nu v-am văzut.
‎Plecați!
‎Mulțumesc. Domnule, cum vă cheamă?
‎Jimmy.
‎Așa se va numi primul nostru copil.
‎Pentru ce ați făcut azi. ‎Mulțumesc mult.
‎Bine. Plecați!
‎- Mulțumim. ‎- Să nu vă mai văd.
‎Am rezolvat.
‎Un nemernic a pus cabluri pe șine.
‎Așa!
‎Au avut destul timp, nu?
‎Am reușit.
‎Ai reușit! Bine.
‎Deschid eu.
‎Trebuie să fie pe aici.
‎Caută!
‎Ajută-mă!
‎Cine naiba am ajuns, Sarah? E ridicol.
‎Aici!
‎- Cum e? ‎- Încă mai caut.
‎Acolo, așa.
‎O vezi?
‎- Ce? ‎- Scrie „Cameron” pe asta.
‎- Asta cred că e. ‎- Cameron Development.
‎Asta e. Asta e crucea!
‎Ce facem aici?
‎- O punem în mașină. ‎- Nu, se zgârie!
‎O s-o poți vopsi de o mie de ori.
‎- Chestia asta? ‎- Ajută-ne!
‎Imediat.
‎- Bun. ‎- Topper, ajută-mă!
‎- Ajută-mă cu ușa. ‎- Împinge-o încolo!
‎- Mă omoară tata. ‎- Dă-i indicații!
‎- Rahat! ‎- Nu-i a bună.
‎- Repede! ‎- Să mergem!
‎Ce-i aici? S-a blocat, înapoi.
‎- Nu strica crucea! ‎- Nu strica mașina!
‎Bine, gata.
‎- Pornește trenul. ‎- Hai să-i luăm!
‎S-a dus planul. Trebuie să-i ajutăm.
‎Haide!
‎Rahat! Bine.
‎Ți-a scăpat…
‎Ce cauți cu asta?
‎Dacă tot mă acuză de furt, ‎măcar să fur.
‎- Le dai motive. ‎- Motive pentru ce, Kie?
‎Oricum nu mă înghit. Cui îi pasă?
‎- Le dai un motiv. ‎- Cui îi pasă, Kie?
‎N-avem timp. Urcă!
‎În ce direcție o luăm?
‎Dispecer, stai! Ne jefuiesc trenul.
‎Opriți-vă!
‎Stați!
‎- Trebuie să mergem. ‎- Stați pe loc!
‎Haide!
‎- Vine poliția, hai! ‎- Calc-o!
‎Hai!
‎Sarah, cum poți trăi așa? ‎Ești dintr-o familie bună.
‎Condu!
‎Stați!
‎Au luat ceva din tren. ‎Îi urmărește poliția.
‎Urcă pe motocicletă, Kie…
‎E Top.
‎Au crucea. Urcă!
‎- Ne urmărește cineva. ‎- Sunt JJ și Kie.
‎- J! ‎- Știu.
‎Ce face puștiul ăsta?
‎J! Ce face?
‎Nu știu.
‎- Ce faci? ‎- Top. Drept înainte.
‎- Aveți grijă. Bine? ‎- Topper, condu drept.
‎Încerc.
‎- Pregătește-te să sari. ‎- Ce?
‎Ce?
‎- Ai înnebunit? ‎- Probabil! Pregătește-te să sari.
‎Haide! Te-am prins.
‎Kie, ce faci?
‎Ușurel! Ai grijă.
‎Rahat…
‎- Ce? ‎- Sfinte…
‎Ești bine?
‎- Da. ‎- Ești teafără?
‎A reușit?
‎Ce-o să facă?
‎Nu știu. Nici el nu cred că știe.
‎Vrea să moară.
‎Poate încearcă să scape de polițiști.
‎Hai să dansăm!
‎Așa!
‎La naiba!
‎- Am reușit! ‎- Mamă!
‎Doamne!
‎- Topper, oprește mașina! ‎- Nu opresc, Sarah.
‎- Oprește mașina! ‎- Oprește!
‎- Îl luăm pe JJ. ‎- Haide!
‎- Nu merg la închisoare pentru voi. ‎- Oprește mașina! Te rog.
‎Bine. La naiba! Bine.
‎- Întoarce! ‎- Întoarce!
‎- Nu merg la închisoare. ‎- Topper, uită-te la mine!
‎O să-l aresteze. ‎Nu-l putem lăsa singur.
‎La naiba!
‎- Condu mai repede! ‎- Încerc.
‎- Hai! ‎- Mișcă!
‎- Îmi risc toată viața. ‎- O să fie bine.
‎- La stânga! ‎- Nu!
‎- Da. Topper! ‎- Vreau să plec.
‎Serios, ce face?
‎- La dreapta. ‎- Bine!
‎Nu cred, e pe pod.
‎Să-mi bag!
‎- Pope, du-te! ‎- Hai!
‎JJ.
‎JJ!
‎JJ? Unde e?
‎- La naiba! ‎- Nu.
‎JJ!
‎- Omule! ‎- Ești teafăr?
‎Da, cred că da.
‎Unde e?
‎- Poate e pe pod. ‎- Nu.
‎Sunteți teafăr?
‎- Gâtul. ‎- Nu vă mișcați!
‎Aș vrea să pot spune ‎că am făcut-o dinadins,
‎dar a fost cea mai șmecheră schemă ‎pe care am încercat-o.
‎Trăiești!
‎- Frate! ‎- Știu, și eu sunt surprins.
‎Mamă, a fost nasol!
‎Așa se face, frate. Doamne!
‎Am crezut că ai comis-o, JJ.
‎- Ați chemat ambulanța? ‎- Da.
‎Vin întăriri, dle. Relaxați-vă.
‎E plăcut, dar trebuie să ne cărăm.
‎Da, să mergem!
‎Să nu mai faci așa ceva!
‎- Copii, nu mișcați! ‎- Hai!
‎Stați pe loc! Am zis să stați pe loc!
‎Ne trebuie întăriri! ‎Patru, cinci copii într-un Dodge Ram.
‎Se duc spre sud. Fir-ar!
‎M-a ajutat să te găsesc și i-am promis ‎lui Limbrey că-i aduc giulgiul.
‎Giulgiul tămăduitor, care vindecă ‎toate bolile, care era în cruce.
‎- La asta te referi? ‎- Da.
‎Nu era în cruce. A verificat.
‎Așa am convins- o că am o pistă.
‎Și știi unde se află acest giulgiu?
‎Am zero piste.
‎Nu am nicio țesătură ‎magică și tămăduitoare.
‎Giulgiul de care vorbește e fals, se știe.
‎Mă gândeam eu. Ai vreun plan?
‎Întotdeauna ai un plan.
‎O să ne învârtim în jurul cozii, fiule.
‎- Nu înțeleg. ‎- O să vezi.
‎Ia-te după mine.
‎M-aș lua, dar nu înțeleg expresia.
‎Bună!
‎Mi-ai luat mașina?
‎Da, te urmăream. ‎Mai întâi pe barcă, apoi prin telefon.
‎Voiam să-ți atrag atenția.
‎Verificam și eu. ‎Pentru tine am venit aici.
‎Oare?
‎Da.
‎Ia uite!
‎Bună, dnă Limbrey! Ce faci?
‎Ți-ai găsit fiul.
‎Și tu ți-ai găsit tatăl.
‎Ce norocoși!
‎Legătura asta,
‎atât de prețioasă,
‎atât de efemeră…
‎Intrați!
‎Lasă-mă să te ajut.
‎- Ai auzit. ‎- Nu putem face asta pe verandă?
‎- Liniștește-te! ‎- Cum?
‎E în regulă.
‎Când spaniolii au venit în aval,
‎au fost atacați.
‎Războinicii kalinago au jefuit nava.
‎Preotul era îngrozit ‎că va rămâne fără giulgiu
‎dacă luau băștinașii crucea, ‎așa că l-a scos din cruce. Vezi?
‎De asta nu era acolo când l-ai căutat. Da?
‎Apoi, preotul a păstrat giulgiul.
‎Și a fugit. S-a ascuns.
‎Într-un final…
‎Tata vrea să spună ‎că preotul a ajuns pe Merchant
‎fiind singurul supraviețuitor ‎de pe San Jose.
‎Așa e.
‎Știm toate astea din jurnalul lui Denmark,
‎pe care l-a găsit fiul meu.
‎Cu puțin ajutor.
‎Așchia nu sare departe de trunchi.
‎Apoi, mai târziu, ‎preotul a făcut dizenterie
‎și a murit.
‎A fost îngropat aici, în Charleston.
‎Dacă avea giulgiul, de ce nu l-a atins
‎ca să se vindece?
‎E o întrebare bună. ‎M-am întrebat și eu același lucru…
‎- Face parte din poveste. ‎- Da, continuă, te rog.
‎Fiind atât de devotat,
‎abia aștepta
‎să se reunească cu Tatăl său Ceresc.
‎I-am găsit lucrurile la muzeul Charleston.
‎Și da,
‎îl avem.
‎Avem giulgiul.
‎Voiam să ți-l aducem
‎când ne-ai lăsat invitația.
‎L-am împachetat cum am putut, cu ce aveam.
‎Acesta este giulgiul.
‎Mii de ani, în mâinile tale.
‎Iată-l! Magie curată.
‎Simți?
‎M-au trecut fiori. Ia te uită!
‎Da.
‎Așa e.
‎Simți puterea?
‎Îl iau eu. Îl las, da.
‎Nu mă ajuta!
‎M-am vindecat.
‎Aleluia.
‎Ia uite, dragă! Ce zici de asta?
‎A mers. A funcționat.
‎Ce naiba s-a întâmplat?
‎Trebuie să crezi în miracole ‎ca să se înfăptuiască.
‎Ar fi un miracol să pornească.
‎Trebuie să crezi. Eu am crezut.
‎El Dorado, venim!
‎- Au anunțat. ‎- Top, întoarce aici!
‎- Întoarce! ‎- Nu atinge șoferul!
‎- Topper, întoarce! ‎- Gata! A zis să nu atingi șoferul!
‎- E periculos. ‎- Condu mai repede!
‎Am atrage atenția.
‎Tardivă observație.
‎Sunteți groaznici. ‎Voi vă certați din orice?
‎- Calc-o, băiete! ‎- Da!
‎Mai repede, ai 105 km/h!
‎- Bine. Poftim. ‎- Hai mai repede!
‎Așa se face!
‎Oprește!
‎- Am pierdut crucea! ‎- Rahat!
‎- Super, Topper! ‎- Ați vrut mai repede.
‎- Ce naiba? ‎- Rahat!
‎E falsă.
‎E un fals.
‎Normal că am furat altceva.
‎Pope, îmi pare rău.
‎Ați auzit? Nu pot să fiu prins aici. ‎Bunicul e judecător.
‎Calmează-te!
‎N-o să creadă ‎că unul ca tine ar da un jaf.
‎Da, cutia e fix lângă camioneta mea.
‎- O să fie bine. ‎- Pope, să mergem!
‎- Veniți? ‎- Trebuie să plecăm.
‎Pope.
‎Trebuie să plecăm.
‎O găsim mai târziu.
‎- Pope, haide! ‎- O s-o găsim. Haide!
‎Haide!
‎Direct din seiful Papei, frate.
‎Nu crezi că face mai mult așa?
‎E scoasă din biserică, frate.
‎Așa transformăm crucea în bani curați.
‎Curați?
‎Am auzit că s-a întâmplat ceva aseară.
‎Da?
‎- Știi crucea falsă pe care am pus-o noi? ‎- Da.
‎A fost furată.
‎- Albiturile, nu? ‎- Fără îndoială.
‎Aș da jumătate din valoarea crucii ‎să le văd fața
‎când au deschis cutia.
‎Sunt convins.
‎Știi care e punctul de topire ‎al aurului, filfizonule?
‎1.948 de grade.
‎Ne topește pe-amândoi.
‎Sincer să fiu, ‎nu știu dacă sunt în stare, frate.
‎Eu da.
‎Da, știam eu.
‎A ta e, filfizonule.
‎Ia uite!
‎O să ajungem în iad. Sunt convins.