‫כשהייתי ילד,‬ ‫אבא שלי דיבר כל הזמן על המסעות הגדולים.‬
‫לואיס וקלארק, קאבזה דה ואקה,‬
‫מגלן, מרקו פולו.‬
‫הוא סיפר לי על הניצחונות שלהם,‬ ‫על התגליות שלהם.‬
‫אבל הוא לא סיפר לי הכול‬ ‫בנוגע להרפתקאות האלה.‬
‫ציד אוצרות, חקר ארצות…‬
‫לא הכול שם מצעדי ניצחון ושלל של זהב.‬
‫בכל מסע גדול, אפילו במסעות המפורסמים,‬
‫מגיע רגע בו הכול מוביל לקראת אסון,‬
‫ונדמה כי כל צעד הוא צעד שגוי.‬
‫וכל החלטה,‬
‫היא מלכודת.‬
‫- חופים של סודות -‬
‫אנחנו חייבים לשמור על זה בסוד,‬ ‫ג'יי-בי, אתה יודע, כן?‬
‫אי אפשר לספר לחברים שלך.‬ ‫-לא, בחייך.‬
‫אבא, הם חלק מזה בדיוק כמוך.‬
‫אתה רוצה לסכן אותם?‬ ‫-מה?‬
‫אתה תסכן אותם ביודעין אם יש לך ברירה?‬
‫אם יש לך ברירה אחרת?‬
‫לא חשבתי.‬
‫החלוקה לא משתנה.‬
‫נספר להם אחר כך, אבל בינתיים, ליתר ביטחון…‬
‫הבנת?‬
‫כן.‬
‫תראו אותך, גבר! תראו אותך!‬
‫ג'יי-ג'יי, בחייך.‬
‫כן, אז הלכנו לארכיון בצ'רלסטון, ו…‬
‫זה היה מבוי סתום.‬
‫באר יבשה. אז…‬
‫אז הזהב,‬
‫הצלב, ועכשיו אל דוראדו.‬
‫שלוש משלוש, חבר'ה.‬
‫רצף ההפסדים נמשך.‬
‫נפלא.‬
‫להתראות, ג'ון ב'.‬
‫אני הולך לדוג. תודה על הבירה.‬
‫אנחנו יחד, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז אנחנו תמיד אומרים זה לזו את האמת.‬
‫שרה, אני אומר את האמת.‬
‫מה, את חושבת שאני משקר?‬ ‫-לא, פשוט…‬
‫הסיפור שסיפרת לנו‬
‫לא ממש הגיוני.‬
‫לקחתם את הטווינקי ונסעתם לצ'רלסטון‬
‫בלי לספר לאף אחד, ואני רק מנסה להבין למה.‬
‫אם יש משהו שאתה לא יכול לספר לאחרים,‬
‫אתה יכול לספר לי.‬
‫תסתכל עליי. מה קרה?‬
‫אתה מתנהג כל כך מוזר מאז שאבא שלך חזר.‬
‫מה קרה?‬ ‫-כן, ג'ון ב'.‬
‫זאת אני. אני בצד שלך.‬ ‫-בסדר, שרה, את יודעת מה קרה?‬
‫אבא שלי חזר,‬
‫והוא מנסה לעזור לכולנו‬ ‫בעוד שאבא שלך ניסה להרוג אותך.‬
‫ואני מצטער שקשה לך להתמודד עם זה.‬
‫אני טועה?‬
‫אז תתקשר אליי כשתרצה לספר את האמת.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, מצוין, אבא.‬
‫בוא. יש לנו עבודה.‬
‫מסע בן 500 שנה קורא לנו.‬
‫- ג'ון ב' רטלדג' -‬
‫אבא?‬
‫אתה שומע אותי?‬ ‫-כן, אני שומע אותך עכשיו.‬
‫הצלב לא על הרכבת, רייף.‬ ‫הוא לא הגיע. מישהו גנב את הצלב.‬
‫אלוהים. רגע, מי גנב אותו?‬
‫אני לא יודע מי גנב אותו, רייף!‬
‫זה קשוח.‬
‫כאילו, זה היה יכול להיות כל אחד, נכון?‬
‫לא ממש, רייף.‬ ‫אלה יכולים להיות מעט מאוד אנשים.‬
‫טוב, כאילו, גם ככה התכוונו למסור אותו,‬
‫אז למי אכפת?‬
‫למי אכפת?‬
‫טוב, רייף, בסדר.‬
‫אין מה לעשות עם זה בינתיים.‬ ‫אני צריך שתסיים את הרשימה שנתתי לך.‬
‫אני רוצה שתחתום על הנכס של איסט ריבר.‬
‫כשתסיים, תסגור את המשרד…‬ ‫-כן, לא, אני…‬
‫בעצם, רציתי לדבר איתך על זה.‬
‫אני חושב שאולי כדאי שנשאיר את המשרדים.‬
‫מה?‬
‫כן, חשבתי שאולי כדאי שאשאר כאן קצת,‬
‫אגדיל את החברה.‬
‫אני חושב שזה יהיה טוב בשבילנו, נכון?‬
‫תקשיב לי, רייף…‬ ‫-לא.‬
‫לא, תקשיב לי אתה, טוב?‬
‫אתה מקשיב?‬
‫זוכר שאמרת לי ללכת להביא תועלת?‬
‫זה בדיוק מה שאני עושה. אני מביא תועלת.‬
‫אני מסוגל לבצע דברים.‬
‫לבדוק אפשרויות, אז לטובת כולם,‬
‫אני חושב שאשאר כאן קצת.‬
‫תקשיב לי, אתה שם מסיבה אחת בלבד,‬
‫בשביל לפעול כבא כוחי‬ ‫כדי לסגור את החברות, בסדר?‬
‫זה המהלך היחיד שלנו. היחיד.‬ ‫ואם אתה לא מסוגל לעשות את זה…‬
‫אם אני לא מסוגל, אז מה? אז מה?‬
‫אתה תעלה למטוס? תבוא הנה?‬
‫זה יהיה ממש כמו לראות את אלביס,‬
‫וורד קמרון, חבר'ה.‬
‫אלוהים, הוא חי! הוא חזר מהמתים!‬
‫הטבעת המשפחתית אצלי עכשיו, אבא.‬
‫כן, אני עונד אותה,‬ ‫ועכשיו תורי לקחת אחריות, טוב?‬
‫אתה מת.‬
‫היי. יהיה לך מספיק זמן לפצות אותה.‬
‫זאת משימה לכל החיים.‬
‫תאמין לי, אני יודע.‬
‫כרגע יש לנו עניינים יותר חשובים.‬
‫אני לא אוהב לשקר לה, אבא.‬
‫כן. אבל אל דוראדו, ילד.‬
‫תתרכז במטרה.‬
‫ואחר כך, אני אפצה אותה. אני מבטיח.‬
‫טוב, אל מי אנחנו נוסעים?‬
‫לחברה ותיקה שלי מהלימודים.‬ ‫קוראים לה קלי קפלר.‬
‫נסענו לצ'יצ'ן איצה, אל הפירמידות,‬
‫חנינו שם, השתכרנו לגמרי.‬
‫היא השתגעה על כל מה שקשור לבני המאיה‬ ‫כשהיא ראתה את ההירוגליפים במגרש,‬
‫ואולי היא יכולה לתרגם.‬
‫היי, תיזהר עם זה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אריק, זה ג'ון רטלדג'.‬ ‫-היי, ג'ון.‬
‫אתם עוברים?‬
‫איפה ד"ר קפלר?‬
‫אבא, כדאי שנלך.‬ ‫-מה?‬
‫- פרופ' לארכיאולוגיה,‬ ‫קלי קפלר, הלכה לעולמה -‬
‫אלוהים. אני כל כך מצטער.‬
‫מה קרה לה?‬ ‫-התקף לב. משום מקום.‬
‫אני לא יכול להישאר כאן.‬ ‫יש כאן יותר מדי זיכרונות.‬
‫זה איום ונורא.‬
‫אני כל כך מצטער לשמוע.‬
‫שום דבר לא היה יכול להרוג את קפלר.‬
‫היא בדיוק חזרה ממשלחת,‬ ‫גילתה תגלית חדשה וחשובה.‬
‫איזו תגלית?‬
‫חורבות בג'ונגל.‬
‫איפשהו בדרום אמריקה.‬
‫אתה יודע איפה בדיוק?‬
‫לא, היא לא הייתה מוכנה לספר לי.‬
‫חברי המשלחת נשבעו לשמור את המיקום בסוד‬
‫עד שיוכלו לפרסם.‬
‫יש לך מידע כלשהו?‬ ‫מתי הם נסעו, עם מי היא הייתה?‬
‫כן, ראש המשלחת, פרופסור סאוול.‬
‫הוא גר בקרבת מקום, לא רחוק מכאן.‬
‫רגע, אבא.‬ ‫אני מניח שאתה מכיר את הסאוול הזה.‬
‫אתה מכיר את כולם בקילדר, נכון?‬ ‫-הוא היה המנטור שלי.‬
‫בגללו התחלתי לחפש את אל דוראדו.‬ ‫-מושלם.‬
‫אז אולי הוא יוכל לעזור לנו‬ ‫לפענח את הדבר הזה?‬
‫לא סתם לא פניתי אליו קודם.‬
‫בוא נאמר שהוא לא היה מרוצה במיוחד‬ ‫כשעזבתי את התוכנית.‬
‫הוא גנב. למה שהוא יגנוב לי‬ ‫את מחזיק השטרות?‬
‫טוב, אבל לא נגיש נגדו תלונה, נכון?‬
‫אבא, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫לא נגיש תלונה, אבל את עוזבת‬ ‫את הגנגסטר הקטן הזה, ג'יי-ג'יי.‬
‫נכון?‬
‫אני יודעת.‬
‫הוא גנב.‬
‫יופי.‬
‫אני אתרחק.‬
‫אני גאה בך, קי. זה הצעד הראשון.‬
‫את מתחילה לראות דברים בבהירות.‬
‫שרה?‬ ‫-אני אפתח.‬
‫היי, סליחה, אני לא מתכוונת להפריע‬ ‫אם זה זמן לא טוב.‬
‫לא, הכול בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫ג'ון ב' ואני רבנו קצת.‬
‫כן, הוא מתנהג ממש מוזר מאז שאבא שלו חזר.‬
‫כן, ואין לי ממש איפה לגור, ורייף בטאניהיל,‬
‫וחשבתי שאולי אוכל להיות אצלך.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-היי. לא.‬
‫על מה דיברנו, קי? גבולות.‬
‫מותק. בחייך.‬ ‫את צריכה לנסות לכבד את הזמן שלנו.‬
‫אנחנו מנסים לכבד את שלך, נכון?‬ ‫-תקשיבי, שרה, אני מצטער.‬
‫את תמיד מוזמנת, אבל תבואי מחר.‬
‫כרגע אנחנו צריכים קצת זמן עם המשפחה.‬ ‫-זה בסדר. כן. אני מבינה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אקפוץ לג'יי-ג'יי או משהו.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-נתראה.‬
‫- הודעה על פינוי -‬
‫שלום?‬
‫ג'יי-ג'יי?‬
‫- סגור‬ ‫תכף אשוב -‬
‫- בירה מהחבית -‬
‫שרה?‬
‫מה את עושה?‬
‫היי, טופ.‬
‫את נראית קצת צמאה.‬
‫אם את רוצה, יש שם בירות.‬ ‫את יכולה לשתות משהו.‬
‫בחיים לא חשבתי‬ ‫שאשתה מצידנית כמו איזה נוודית.‬
‫זה מביך.‬
‫כן, חשבתי שאת יותר בקטע‬ ‫של שודים רציניים עכשיו.‬
‫כמו לשדוד רכבות, למשל.‬
‫סליחה.‬ ‫-מה ש… לא שופט.‬
‫אני דווקא אבין אם אתה כן.‬
‫תקשיבי, אני יודע שאין לך הרבה ברירה עכשיו,‬
‫ואני יכול להקפיץ אותך לטאניהיל‬ ‫ולדבר עם רייף בשמך או שלא.‬
‫לא.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫כן, איפה את גרה עכשיו?‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫אני לא מנסה להתערב לך בעניינים או משהו.‬
‫לא.‬ ‫-אני…‬
‫אני יודע שיש לך חבר, ולי יש חברה עכשיו.‬
‫יש לך חברה?‬ ‫-כן.‬
‫את מופתעת?‬
‫ברור שיש לך.‬
‫מי?‬
‫את יודעת… אלנה.‬
‫רידי?‬
‫את לא אוהבת אותה?‬
‫לא, פשוט… אני לא יודעת.‬
‫כשאנחנו היינו יחד, היא תמיד נדבקה אליך,‬
‫וזה היה מוזר בעיניי, ו…‬ ‫-את מקנאה.‬
‫אני לא מקנאה.‬ ‫-את מקנאה. לא, זה בסדר. אני מבין.‬
‫היא תמיד נשארה בסביבה.‬ ‫היא תמיד הייתה מוכנה להסתער.‬
‫טוב, את עזבת ונפרדת ממני, אז…‬
‫יו, טופ. מה קורה?‬
‫היי, גבר.‬
‫לכל הרוחות.‬ ‫-היי, קלס.‬
‫זאת שרה קמרון?‬
‫בבקשה תגיד לי שהיא באה.‬
‫לאן?‬ ‫-אנחנו בדרך למייס.‬
‫אנחנו… את יודעת, קלס, פיבס, אגב, אלנה לא…‬
‫נלך לגלוש ולהשתזף קצת,‬
‫קצת אחווה ליד שובר הגלים, קדימה.‬
‫בואי איתנו.‬
‫יהיה כיף. זה יעשה לך טוב.‬ ‫-כן, שרה. בואי.‬
‫קדימה, שרה.‬
‫בבקשה. אני רוצה שתבואי.‬
‫כן?‬
‫כן.‬ ‫-זה כן?‬
‫כן.‬
‫היא בפנים!‬ ‫-קדימה!‬
‫היי, גברת האנטר,‬ ‫חזרתי ואני מוכן לחזור לתלם.‬
‫אני יודע שהפסדתי קצת זמן,‬ ‫אבל אני מוכן לתת גז,‬
‫וחשבתי לנסות לזכות שוב‬ ‫בפרס ונדרהורסט, מודל האו"ם.‬
‫את יודעת, משהו שיעזור לי‬ ‫לשדרג את קורות החיים שלי.‬
‫כבר התקדמתי,‬ ‫אז לא אמורה להיות בעיה לחזור לעניינים.‬
‫פופ, לא הפסדת קצת זמן.‬
‫הפסדת 27 ימי לימודים.‬ ‫אלה כמעט שישה שבועות.‬
‫אני אלך לקורסי קיץ. אני אעשה כל מה שצריך.‬
‫פופ, זה רגע האמת.‬
‫אין לך מספיק שעות‬
‫כדי לעלות כיתה מבחינה חוקית.‬
‫גם אם תעבור את כל השיעורים.‬
‫אז אני אבחן.‬ ‫-תיבחן?‬
‫כן, טוב. תקשיב, בוא ננחת למציאות.‬
‫וזה מה שאפשר לעשות במציאות.‬
‫- סמסטר סתיו -‬
‫אלה שיעורים ברמה נמוכה יותר.‬ ‫למדתי את זה בכיתה ח'.‬
‫כן, כי לשיעורים המתקדמים יותר‬
‫רשומים תלמידים שלא פספסו חצי סמסטר.‬
‫פופ, אני מאמינה בך.‬
‫בסדר? אבל אתה חייב לחזור להיות ממוקד.‬
‫- קלייר האנטר‬ ‫יועצת -‬
‫- פופ הייוורד - ח' -‬
‫אז יש לכולכם סלרי‬
‫ואתם רואים את התהליך הזה‬
‫בדיוק ככה.‬
‫זה בדיוק מה שאמור לקרות.‬
‫היי, פופ. לאן אתה הולך?‬
‫סליחה, אתה צריך אישור יציאה לשירותים.‬
‫- חינוך הוא הדרך לעתיד טוב יותר -‬
‫חזרתי, אז אני אפצה אותך.‬ ‫אני אעשה הכול.‬
‫אני אקרצף סירות,‬ ‫אנקה דגים, אמלא דלק, הכול.‬
‫אני הבחור שלך.‬
‫חוץ מהשירותים,‬
‫כי יש לי בעיה, מין רפלקס הקאה כזה.‬
‫אני אעשה כל דבר אחר.‬ ‫-אני לא יודע, ג'יי.‬
‫אתה כן יודע, בילי. בחייך, זה אני.‬
‫זה אני.‬
‫אתה יודע שזה קטן עליי.‬ ‫אני האפשרות הכי טובה שלך.‬
‫אתה רואה את כל הסירות שם?‬ ‫אלה סירות של קוקס.‬
‫הקוקס משלמים לי את החשבונות.‬
‫האנשים האלה לא ממש סומכים עליך‬ ‫ועל החברים שלך.‬
‫כן, אבל הם אלה שאומרים את זה.‬ ‫אתה יודע שזה בולשיט, בילי.‬
‫תפיסה היא מציאות, אחי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫השמועה אומרת שבנוסף לכול‬
‫גנבת את הקטמרן הזאת.‬
‫לא גנבתי…‬ ‫הייתי עם שרה קמרון על היאכטה הזאת.‬
‫היא של המשפחה שלהם.‬ ‫-זה לא מה שכתוב ברישיון.‬
‫זו היאכטה של רייף, והוא אומר שגנבת אותה.‬
‫הוא משאיר אותה כאן כדי שלא תהיה בסביבתה.‬
‫בילי, בחייך. בטוח יש משהו.‬
‫אני מצטער, ילד.‬
‫גאפי הטיל וטו.‬
‫בסדר? אני יכול למצוא עובדים בזול‬ ‫שלא יעצבנו את הלקוחות שלי.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫לעזאזל, רייף. קדימה, קאנטרי קלאב.‬
‫אחי, אני לא מאמין שיש לך את זה‬ ‫ולא סיפרת לי!‬
‫יש לך פה חדר כושר שלם.‬
‫ברי! הגיע הזמן לחשוב.‬ ‫טוב, אנחנו צריכים לפעול.‬
‫זה כל מה שאנחנו עושים, אחי, פועלים.‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫בוא הנה. אתה לא תאמין לזה.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-מדברים על קונים. פגשת קונים?‬
‫הכול עסקים אצלך, אחי.‬
‫כאילו, אני לא חי ככה תמיד.‬
‫אני רק אומר‬ ‫שצריך להתייחס לחרא הזה ברצינות.‬
‫אחי. כדאי לי להכין מזה שן, נכון?‬
‫אל תיגע בזה. תחזיר את למקום וזהו.‬
‫אתה כזה פרנואיד, אחי.‬ ‫-לא אכפת לי מהצלב.‬
‫אני מנסה להרוויח כסף.‬
‫אמרתי לך, דודה שלי, יש לה קשרים.‬
‫היא תעזור לנו למכור את הבני זונות האלה.‬
‫כן! את החתיכות, את כל העסק שנמס פה.‬
‫האבנים האלה שוות הון, אלה מטילי זהב.‬
‫ככה אנחנו מוכרים אותן.‬
‫אני לא סוחר עם איזה פוגית תת רמה‬ ‫שמתעסקת בתכשיטים זולים.‬
‫תיזהר לדבר ככה על דודה שלי, אחי.‬
‫אני לא מדבר על דודה שלך. אני רק אומר…‬
‫מה עשית?‬
‫עזבתי את הלימודים.‬ ‫-מה עם המלגה שלך?‬
‫הפסדתי אותה.‬
‫הפסדתי את כל השיעורים שלי.‬ ‫יהיה לי מזל לעלות כיתה בכלל.‬
‫גיליון הציונים שלי שווה לתחת.‬
‫כל מה שהשגתי איננו.‬
‫ואת יודעת למה נדפקתי?‬
‫כי ניסיתי לעשות את הדבר הנכון.‬
‫ניסיתי לעזור לג'ון ב' עם האוצר שלו,‬ ‫ניסיתי להחזיר ירושה משפחתית,‬
‫ואת יודעת מה יצא לי מזה?‬
‫כלום ושום דבר. זה נגמר. סיימתי.‬
‫פופ, זה לא שאתה יכול פשוט לוותר ככה.‬
‫יו! חדשות מרעישות!‬
‫מה קורה? מה קרה?‬ ‫אני קולט פה אווירה לא טובה.‬
‫פופ עוזב את בית הספר.‬
‫זה גם ככה מוזר להיות פתולוג.‬ ‫-תשתוק, חתיכת זין.‬
‫טוב, נהדר.‬ ‫אז זה בהחלט לא הזמן המתאים לזה.‬
‫טוב, שיט.‬ ‫-מה?‬
‫הייתי אצל גאפי.‬ ‫ניסיתי לקבל בחזרה את העבודה שלי.‬
‫ראיתי יאכטה בצד השני, ועליה…‬
‫היו רייף וברי.‬
‫התגנבתי לשמוע על מה הם מדברים.‬
‫פופ, הצלב אצלו.‬
‫והוא התיך אותו.‬
‫אני מצטער, אחי.‬
‫טוב.‬
‫אני יודע.‬
‫פאק!‬
‫ברור שזה היה רייף.‬
‫כן, יכולנו לנחש את זה לבד.‬
‫הצלב של סנטו דומינגו, חולל!‬
‫בשביל כסף?‬
‫אני יודע, אז…‬
‫נראה לי שכדאי לנו להישאר רגועים‬ ‫כדי לחשוב על תוכנית, אבל אנחנו חייבים…‬
‫אתה משתפר.‬
‫זה דפוק, אחי.‬
‫אפילו בשבילם.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני מסכים איתך לגמרי.‬ ‫-והם פשוט ימשיכו לחמוק מעונש.‬
‫הם ימשיכו לעשות את החרא הזה ולנצח.‬ ‫-זה חדש לך, פופ?‬
‫לא.‬
‫אבל נמאס לי להיות הטוב.‬
‫פופ.‬
‫פופ, לאן אתה הולך?‬
‫טוב, אז מה יש לבחור הזה נגדך, אבא?‬
‫כלום.‬
‫חוץ מזה שסירבתי להיות בורג‬ ‫במערכת אקדמית מושחתת.‬
‫טוב. אז מה?‬
‫התפכחת, יצאת לעולם,‬
‫והתמרדת בכך שהרעבת את עצמך לאט לאט?‬
‫היי, עוד נעשה את זה בגדול, חכמולוג.‬ ‫יש לנו את הפסלון, לא?‬
‫סאוול הוא המומחה הגדול ביותר‬ ‫להירוגליפים פרה-קולומביאנים‬
‫בשלוש מדינות לפחות.‬
‫שיט.‬
‫הוא היה ממש דקדקן לגבי הכול,‬ ‫בפרט לגבי הדשא שלו.‬
‫פריק של דשא. מגניב. מוזר מאוד שלא הסתדרתם.‬
‫היי, אבא, למה שלא נחזור‬ ‫כשהוא ממש יהיה כאן?‬
‫זה בסדר. תראה את המקום הזה.‬ ‫משהו לא בסדר.‬
‫הוא עלול להיות בצרות. כדאי שנבדוק.‬
‫זוכר את הפעם האחרונה‬ ‫שהתחלנו לחטט בבתים של אחרים?‬
‫במעורפל.‬
‫במעורפל, כן.‬ ‫זה לא הלך כל כך טוב, נכון?‬
‫היי, אפשר לחשוב על זה רגע?‬
‫רק שיחה זריזה של דקה. זה יהיה נהדר, אבא.‬
‫אבא.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לצאת רק אם נכנסים, ילד.‬ ‫עד שמגיעים למה שמחפשים.‬
‫טומי, אתה כאן? פרופסור.‬
‫שלום?‬
‫יש מישהו בבית?‬
‫טומי?‬
‫אבא.‬
‫זה מוזר. סאוול לא היה מזניח ככה את הבית.‬
‫בוא.‬
‫היי.‬
‫תבדוק שם.‬
‫לא, היי! וואו! תירגע.‬
‫מה לעזאזל! היי!‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫-מה קורה לעזאזל?‬
‫סאוול, אבא, סאוול.‬ ‫-טומי?‬
‫טומי!‬
‫זה אני, ג'וני רטלדג'.‬
‫אני תלמיד שלך. זוכר?‬
‫רטלדג' מת.‬
‫אני לא מת. תראה, הנה אני, בכבודי ובעצמי.‬
‫ביג ג'ון, הכישלון הגדול ביותר שלך, זוכר?‬
‫הבטחת נעורים שהתבזבזה, התחלה מבריקה‬
‫שהסתיימה באסון וכו'.‬
‫זוכר את הפעם שעזבתי אותך…‬ ‫-במקסיקו.‬
‫בחפירה של המאיה. איך אני יכול לשכוח?‬
‫היה לנו כשל…‬
‫נטשת אותנו.‬ ‫-נטשתי? זאת מילה חזקה.‬
‫מכשיר הקשר שלי הלך.‬
‫היו סיבוכים ומכשולים לא צפויים.‬
‫כן, עכשיו אני נזכר בהכול.‬
‫התירוצים.‬
‫אתה באמת רטלדג'.‬ ‫-כן.‬
‫וזה הבן שלי, ג'ון ב'.‬
‫היי, סליחה על מה שקרה, ד"ר סאוול.‬
‫מה הקטע עם הבגדים, טומי?‬ ‫אתה מצפה לאל השמש?‬
‫חשבתי שמישהו פורץ פנימה.‬
‫הייתי חייב להגן על עצמי איכשהו.‬
‫הסט ותקוף, זה עבד בשביל בני המאיה.‬
‫סליחה על הכניסה המרשימה.‬
‫חשבתי שאתה מישהו אחר.‬
‫יו!‬
‫יש משהו רשמי?‬ ‫-זה לא רשמי.‬
‫בחיי, היית דלוקה לגמרי‬ ‫על טופר בפעם הקודמת,‬
‫ועכשיו זה החבר הכי טוב שלו.‬ ‫אני לא עומדת בקצב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫קדימה, טופר!‬
‫אלוהים. אני מתה.‬
‫ייאמר לזכותך.‬
‫אין לנו את אותו הטעם בדרך כלל, אבל טופר…‬
‫היי. אתה מעולה שם.‬ ‫-תודה.‬
‫אני לא רוצה לחטט,‬ ‫אבל באמת היית על אי נטוש?‬
‫כן, במשך חודש.‬
‫לעזאזל. היתרון היחיד הוא שאין הורים, נכון?‬
‫אין בית ספר?‬
‫אבל היית עם חבר שלך, אז זה מפצה על זה.‬
‫אלוהים, בנות, תירגעו.‬
‫אתן מפגיזות אותה בשאלות.‬ ‫זה כמו הגסטפו כאן.‬
‫אולי תיתנו לה קצת לנשום? בסדר?‬
‫היי, שרה, אני ממש רוצה להראות לך משהו.‬
‫עכשיו?‬
‫כן, אם זה בסדר. נראה לי שתאהבי את זה.‬
‫כן.‬
‫אני כבר חוזרת.‬ ‫-לא, זה בסדר. תיהנו.‬
‫תירגעו עם השאלות.‬
‫זה לא סיפור.‬ ‫-הן היו בסדר?‬
‫כן. למה שהן לא יהיו?‬
‫כי הן לגמרי מקנאות בך.‬ ‫-בי? בחסרת הבית?‬
‫תקשיבי, הרשי לי להסביר.‬
‫את, שרה קמרון, חווית כבר הרפתקה.‬
‫היית על אי נטוש.‬
‫זה מטורף! הן מקנאות,‬ ‫אני מקנא, כולם מקנאים בך.‬
‫כאילו, איך אכלת, ישנת, התקלחת?‬
‫אני לא יודע. יש לי כל כך הרבה שאלות.‬
‫זה כל כך מגניב בעיניי.‬
‫פוגלנדיה.‬
‫פוגלנדיה?‬
‫פוגלנדיה.‬
‫ככה קראנו לו. ג'יי-ג'יי נתן את השם.‬
‫רציתי שנעשה הצבעה, אבל פוגלנדיה פשוט נשאר.‬
‫הוא הכין דגל עם תרנגולת‬
‫שלובשת חזיית קוקוס, מעשנת ג'וינט,‬
‫ודגנו דגים עם חנית כל יום.‬
‫וקליאו כמעט איבדה אצבע,‬
‫ואז פופ גילה שאפשר להכין תחבושות‬
‫מעלי תאנה, אז הוא הכין לה,‬
‫ואז, כמובן, קי,‬ ‫שיודעת הכול על עלים וצמחי מרפא‬
‫וצמחים וכל מיני כאלה, ו…‬
‫שרדנו יחד.‬
‫מה לגבי ג'ון ב'?‬
‫הוא היה שם.‬
‫אני מצטער, את לא חייבת לדבר על זה.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-אני רק רוצה שיהיה לך יום כיפי.‬
‫אזור ללא דאגות, שרה.‬
‫אבל את רואה את זה? לשם אנחנו הולכים.‬
‫לשם?‬ ‫-כן.‬
‫את מוכנה?‬
‫בואי נעלה על היאכטה. קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫את מסתדרת?‬ ‫-אולי. אלוהים.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-נכון?‬
‫אלוהים.‬
‫תיזהרי. בואי נשב.‬
‫לא רע בכלל.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫נכון? כן.‬
‫לא ידעתי בכלל שאפשר לעלות לכאן.‬
‫זה אומנם לא אי נטוש או משהו,‬
‫אבל זה די מגניב, נכון?‬
‫אני שמח שיצא לי להראות לך את זה.‬
‫גם אני.‬
‫טוב, תודה על העזרה, חבר'ה.‬
‫אני לא מחמיץ את האוכל של גברת הייוורד.‬
‫בניגוד לבן הנווד שלי.‬ ‫הוא בדרך כלל מגיע עד השעה הזאת.‬
‫הוא בטח יגיע כל רגע, גברת הייוורד.‬
‫מישהו מכם הזיז את האקדח משם?‬
‫זה שאני מחזיק מתחת לקופה?‬
‫ג'יי-ג'יי?‬ ‫-וואו. לא נגעתי בו. טוב?‬
‫כן, טוב, מישהו כן נגע.‬
‫כי הוא איננו.‬
‫לא אני.‬
‫את רואה? אני… לעזאזל. אני חייב למצוא אותו.‬
‫טוב, אני בטוח שהוא נמצא איפשהו.‬ ‫הייוורד, אני בטוחה.‬
‫זה הוא.‬ ‫-כן, הוא הולך לנקום ברייף.‬
‫אני אבדוק בטאניהיל.‬ ‫-אני אבדוק במרינה.‬
‫אתה נראה קצת עצבני, דוק.‬
‫גם אתה היית עצבני במקומי.‬
‫יצאתי לטיול‬
‫בשנה שעברה‬
‫בהרים, בוונצואלה.‬
‫אגן נהר האורינוקו.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-סולאנה, היכן שנמצא סימן הדרך?‬
‫סיפרת לו.‬
‫איפה נמצא האתר הזה בדיוק?‬
‫היינו חמישה שמצאו את האתר הזה.‬ ‫מאז שחזרנו, שלושה מתו.‬
‫רק שניים מאיתנו נשארו.‬ ‫-בדיוק היינו אצל קפלר.‬
‫הם אמרו שזה היה התקף לב.‬ ‫היא רצה טריאתלונים. תעשו לי טובה.‬
‫מנסים להשתיק אותנו.‬
‫כדאי שתלכו, לטובתכם.‬
‫כן, טוב, שמענו על זה.‬ ‫זאת די הסיבה לכך שאנחנו כאן.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫מה שזה לא יהיה, אני לא רוצה לראות את זה.‬ ‫-נראה לי שאתה רוצה.‬
‫אז למה שלא‬
‫תסתכל על זה לרגע?‬
‫קדימה, טומי.‬
‫אתה זוכר למה פרשתי מהדוקטורט.‬
‫ועדת השיפוט האשימה אותי‬
‫שיש לי אובססיה‬ ‫לתיאוריות קונספירציה מפוקפקות‬
‫הנוגעות לאל דוראדו.‬
‫הן כבר לא כאלה מפוקפקות.‬ ‫שכנעתי אפילו את המבקר הקשוח ביותר שלי.‬
‫כן, חשבתי שהכול דמיוני.‬ ‫שאבא הוזה. ואז מצאנו את זה.‬
‫זה הגנומון של סולאנה.‬ ‫-אתה אמרת, לא אני.‬
‫חשבתי שהוא נהרס.‬
‫לא, הוא נחצה לשניים‬ ‫והחלקים הופרדו, הוא לא נהרס.‬
‫עכשיו הוא שוב שלם.‬
‫זה מדהים.‬
‫מצאת אותו.‬
‫זה החלק החסר.‬
‫אנחנו רק צריכים לגלות איפה להניח אותו.‬ ‫ואני חושב שאתה יודע.‬
‫פרופסור, קראת לזה הגנומון של סולאנה.‬
‫מה זה גנומון?‬
‫זה מקל המטיל צל,‬
‫כמו שיש בשעון שמש.‬
‫הצל נותן המון מידע, השעה ביום, הזמן בחודש.‬
‫האגדה מספרת שאם מניחים אותו במקום הנכון‬
‫ומסתכלים עליו בדיוק בזמן הנכון,‬ ‫הוא ייתן רמז או הוראות הגעה ל…‬
‫אל דוראדו.‬ ‫-אל דוראדו.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫ג'ון.‬
‫אתה צריך לעזוב את זה.‬
‫אני יודע שעוררתי בך ובקפלר‬ ‫עניין בנושא הזה,‬
‫אבל תראה לאן הגענו.‬
‫יש כאן כוחות.‬
‫אני רק צריך לדעת איפה זה סולאנה‬ ‫ומה כתוב בהירוגליפים,‬
‫ואז נלך לדרכנו.‬ ‫-אתה לא מבין.‬
‫טומי.‬
‫טומי, מה כתוב שם?‬
‫אתה יודע מה כתוב בהם. אתה קורא אותם.‬
‫היי! מה כתוב שם? אל תסתיר ממני, טומי.‬
‫די!‬ ‫-בסדר, אני אגיד לך.‬
‫פשוט שב. תן לו לעשות את העבודה שלו.‬
‫טוב, הנה האתר של סולאנה בטמלאקאטל.‬
‫אתה מניח כאן את הגנומון. הוא שואל שאלה.‬
‫הגנומון…‬
‫מה…‬
‫הגנומון מה, טומי?‬
‫הגנומון מה?‬
‫מה זה?‬ ‫-קלינאגו.‬
‫תתכופף!‬
‫לכל הרוחות.‬ ‫-קדימה!‬
‫לא!‬
‫זוז!‬
‫תהיה בשקט, אל תזוז. טוב, בירד?‬
‫הנה זה.‬
‫זה אצלי.‬
‫תחפש את השניים האחרים בבית.‬ ‫-אבא, מה אתה עושה?‬
‫רגע.‬
‫אתה סומך עליי, נכון?‬
‫כן.‬
‫טוב, אני הולך למצוא את הגנומון.‬
‫ג'ון ב', תעזור לפרופסור.‬
‫תדאג לסרוק את המרתף.‬ ‫-קיבלתי. אני אבדוק כאן.‬
‫בסדר.‬
‫פרופסור?‬
‫נוויל…‬
‫מי זה…‬
‫נוויל? מה זאת אומרת?‬
‫אני מצטער. אני ממש מצטער.‬
‫ג'ון ב', תברח!‬
‫אבא!‬
‫ג׳ון ב'!‬
‫תישאר למטה או שאני יורה.‬
‫רציתי להודות לך, ג'ון,‬ ‫שמצאת את החצי השני של הגנומון.‬
‫למרות כל הפגמים שלך, אתה בעל תושייה.‬
‫זה כמעט מפצה על כך שגנבת ממני בהתחלה.‬
‫תחסל אותו.‬
‫חכה רגע. חכה.‬
‫חכה רגע. איך תתרגם את הפסלון הזה?‬
‫כי אם אתה חושב שזה של המאיה, זה לא.‬ ‫זה של הקלינאגו.‬
‫ואף אחד לא תרגם אף פעם קאלינגו באופן מלא.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫אני האדם החי היחיד‬ ‫שיכול לתרגם את הדבר הזה.‬
‫כרגע הרגת את השני.‬
‫אם תהרוג אותי,‬ ‫תהרוג כל סיכוי למצוא את אל דוראדו.‬
‫אז אלא אם כן אתה בטוח שאתה יודע את התשובה,‬
‫לא הייתי מחסל אותי עדיין.‬
‫קח אותו לסירה.‬
‫לא! אבא!‬ ‫-ג'ון ב', אני בא.‬
‫תביא לי את הילד.‬
‫לא! תן לו ללכת. אין לו שום קשר לזה.‬
‫אבא!‬ ‫-קדימה.‬
‫אני אתרגם את הפסלון! עזוב אותו, סינג!‬
‫שחרר אותו.‬
‫העניין הבלתי פתור,‬
‫ג'ון בוקר רטלדג'.‬
‫אביך יצטרף אליי למסע גדול,‬
‫ואתה תזכה למות בדרך הישנה.‬
‫קדימה!‬ ‫-לא.‬
‫זוז.‬
‫בבקשה. סינג.‬
‫היי, לא. סינג! לא!‬
‫לא!‬
‫בבקשה! לא! סינג!‬
‫עוד כוס, קדימה!‬
‫על הברכיים.‬
‫רד למטה!‬
‫אל תזוז.‬
‫תסתכל קדימה. זה לא יכאב בכלל.‬
‫העיניים שלי! עצור!‬
‫עצור!‬
‫נחמד לחזור למייס.‬
‫עם כולם.‬
‫שרה, נראה לך שהמצב היה קצת שונה‬
‫אם לא הייתי הולך מכות באותו לילה במדורה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫רגע.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני…‬
‫קינאתי,‬
‫ולא אכפת לי להודות בזה עכשיו, אבל הייתי…‬
‫פשוט מאוהב בך בטירוף,‬
‫וזה…‬
‫שיגע אותי קצת.‬
‫אני שונאת משוגעים, מן הסתם.‬
‫שרה, עשיתי דברים שאני מתחרט עליהם.‬
‫אני…‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫ובסופו של דבר, אני רק רוצה שתהיי מאושרת.‬
‫אתה יודע, מר סינג,‬
‫אני לא יכול פשוט לקרוא את זה כמו עיתון.‬
‫זה מסובך.‬
‫יכול לקחת לי שבוע‬ ‫לתרגם את אחד ההירוגליפים האלה.‬
‫טוב, למזלך,‬
‫יש לנו שבוע עד שנגיע לאורינוקו‬
‫ואם לא תצליח לתרגם אותו עד שנגיע לאתר,‬
‫אני אדע שאתה לא מסוגל.‬
‫אם תתרגם אותו, אתה תחיה.‬
‫אם לא תצליח, תמות.‬
‫כן. היי, אחי.‬
‫לא דיברתי איתך המון זמן.‬
‫לא, תקשיב. טוב, המצב הוא שיש לנו…‬
‫זה כאן אצלי. אלה מטילי זהב.‬
‫טוב.‬
‫האבנים אצלי, בסדר? הן שוות הון.‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫כבר דיברנו על זה קודם. אני יודע.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה לעשות את זה?‬
‫זה ייתן לך הרגשה ממש טובה.‬
‫רק לרגע.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אכפת לך מאימא שלך.‬
‫ומאבא שלך.‬
‫מה הם יחשבו?‬
‫אני חושב שהם יבינו איך אני מרגיש.‬
‫לשם שינוי,‬ ‫הוא יפסיד כמו שאנחנו תמיד מפסידים.‬
‫זה ממילא לא משנה.‬
‫איבדתי הכול.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫יש לך משפחה.‬
‫ובית.‬
‫וחברים שיחטפו קליע למענך.‬
‫הייתי נותנת הכול שיהיה לי מה שיש לך.‬
‫יש לך הרבה מה להפסיד‬ ‫לפני שלא יהיה לך כלום.‬
‫פשוט תשחרר.‬
‫פשוט…‬
‫פשוט תנשום.‬
‫פשוט תשחרר.‬
‫אני איתך.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫לילה טוב.‬
‫תראו מי זה.‬
‫נחמד מצידך שבאת.‬
‫אתה מתכוון לשפוך הכול?‬
‫תספר לי את האמת על מה שקורה?‬
‫תראה, אני יודע שהתנהגתי בצורה קצת חשודה.‬
‫ו…‬
‫סילפתי קצת את האמת.‬ ‫-כן, קוראים לזה לשקר.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫ג'ון ב', מה קורה?‬ ‫-אבא שלי הרג שני אנשים.‬
‫הוא ניסה להגן עליי.‬ ‫-לא. חכה רגע. בסדר.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן.‬
‫אלה היו החבר'ה מה"קוסטל ונצ'ר".‬
‫הם הגיעו לכאן לחפש את היומן של דנמארק.‬
‫אבא שלך חיסל אותם בגלל זה?‬ ‫-כן. ואז סינג הופיע.‬
‫הם לקחו את אבא שלי,‬ ‫ואז הם ניסו להרוג אותי.‬
‫לקחו אותו לדרום אמריקה.‬
‫דרום אמריקה?‬ ‫-הם בדרך לדרום אמריקה.‬
‫טוב, חכה.‬ ‫-ואז מה? הם יחסלו אותו?‬
‫אני לא יודע מה לעשות.‬ ‫-ג'ון ב', די!‬
‫תנשום רגע.‬
‫אני צריך לחשוב.‬
‫אני לא יודע מה לעשות, ג'יי-ג'יי.‬
‫איך נגיע לדרום אמריקה לעזאזל?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל…‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫כן.‬
‫אנחנו פוגס, אחי.‬
‫אנחנו תמיד מוצאים פתרון.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬