Varför gör folk som de gör?
Jag trodde inte att det var så komplicerat.
Man gör det som känns rätt. Just då.
När jag träffade Topper tyckte jag att han var den perfekta killen.
Artig.
Gullig.
Från en bra familj.
Han var John B:s motsats.
Men hjärtat gör som det vill.
Och nu, efter allt som har hänt…
…är det inte så enkelt längre.
-Okej. Jag är vrålhungrig. -Jag med.
Dags att kväva hungern.
-Vem säger så? -Jag tänker aldrig mer säga det. Förlåt.
Jag hade jättetrevligt i går.
Det var skönt att ha en dag, en enda dag,
då inte allt handlade om…
-Att försöka fly från polisen och… -Ja.
Sno din pappas bil.
Tack för det. Han var så glad. Det var perfekt.
Tack.
Jag hade det tufft.
Jag hade kul med dig.
Och… Jag har tänkt mycket på dig, Sarah.
Det vet du säkert redan.
Jag kan inte föreställa mig allt som har hänt med din pappa,
din familj och alla andra i ditt liv.
Hej, Sally.
Så jag förstår om du vill ta en paus och andas.
Fan.
Hur är det?
-Vadå? -Det är Kiara.
Är det okej?
-Hon har sett oss. -Ja.
Varsågod. Ha en bra dag.
Kie!
Kie, vänta. Kan vi…
-Topper och jag åt bara frukost. -Det rör inte mig.
Kom och sätt dig om du vill.
Frukost?
Ja, frukost.
Hallå! Kie!
Hallå, Top.
Jag hade ingenstans att ta vägen. Cleo bor hos Pope, jag hittade inte JJ
och John B och jag har bråkat. Han tog med mig till Mace med ett gäng.
Så du tar med honom till en restaurang en lördag?
Läget, Kie? Chillat.
-Jag går. Jag vill inte tränga mig på. -Perfekt.
Mamma och pappa behöver hjälp med festen.
-Jag ska också gå. -Va? Maten kom precis.
-Jag vet. -Hur ska du kväva din hunger?
-Topper… -Jag går.
Jag följer med Kie. Men tack.
Jag ringer dig.
Okej.
Vi ses, Sarah.
Vad håller du på med?
Jag vet inte.
-Berätta en gång till. -Där.
Det är dit de för honom. Gudabilden kommer därifrån.
-Du vet att du pekade på hela Sydamerika? -Ja.
-Han är nånstans i Sydamerika. -Det är därför vi åker till professorn.
-Han var där. -Okej. Tur att vi har en karta…
Vänta! Ska vi till ett hus där det ligger en död kropp?
-Ja. -Vet du hur vi framstår om polisen kommer?
Ja.
Okej, jag ville bara kolla.
Men det får gå fort. In och ut.
Kroppen är borta. Sowell låg här.
-Och Sowell var… -Professorn.
Jag vet vad som har hänt. De har redan varit här.
De skickade in städare och nu är allt fixat. Det finns nog inget kvar.
-Det kanske finns nånting. -Vad letar vi efter?
-Nåt som rör en arkeologisk utgrävning. -Det avgränsar sökningen…
Jag försöker.
Vad som helst. Okej. Vad som helst.
Seriöst?
Lämna inga fingeravtryck. Det här är en brottsplats.
-Jag tar köket. Folk kollar aldrig kylen. -Gör det.
Vi var ju här.
Pappa, Sowell, gudabilden.
Tommy.
Temalacatl ställer en fråga.
Gudabilden.
Gnomon…
Vad händer sen, Tommy? Gnomon, vadå?
Kalinago.
Temalacatl.
JJ.
JJ!
-Äter du? Vad håller du på med? -Jag känner att du dömer mig nu.
Den här fågeln kommer att hamna i soporna.
Jag tillåter inte det. Jag snor den ju inte.
Ingen annan lär äta den, så jag tar den näring fågeln erbjuder och fyller på.
-Jag har inte ätit på flera dagar. -JJ.
-Har du hittat nåt? -Ja.
-"Expeditionsteam reser till Sydamerika." -Är en av dem Sowell?
-Ja, han. -Okej.
Jäklar. Neville.
-Vadå? -Sowells sista ord var "Neville".
-Vilket betyder? -Där.
"Neville Persaud, expeditionsguide."
De var fem personer på expeditionen. Tre dog. Då finns två kvar.
Sowell.
-Neville. Han är den sista som lever. -Ja.
-Sowell ville nog varna honom. -Vi måste hitta Neville.
Hej, grabben.
Pappa.
Vad i helvete gör du här?
Du har tagit dig vatten över huvudet, så jag kom för att hjälpa dig.
Vill du hjälpa mig? Åk då.
-Du kan inte vara här. -Jag vet att du stal korset.
Kom igen. Rafe!
Vill du kliva ur min skugga?
-Du tycker att jag tog mig friheter. -Du gav bort min egendom.
-Hur kan jag tycka det? -Du har rätt.
-Jag borde ha pratat med dig först. -Ja, det borde du.
-Helt rätt. -Det var fel, men nu står vi här.
-Du har det. Nu måste vi vara smarta. -Ja.
-Korset är speciellt. -Det är redan gjort.
Vad är gjort? Du har inte hunnit sälja det.
Men det är gjort. Jag säljer delar av det i dag.
-Vadå "delar av det"? -Jag smälte skiten.
-Du skämtar. -Jag skämtar inte.
-Jag kan visa dig. -Nej!
-Det här är bara… -Nej.
…en väldigt liten del av det.
-Du smälte det? -Jag smälte Santo Domingo-korset, ja.
-Hur kunde du? -Jag försöker tjäna pengar.
-Varför? -Man kan inte spåra delar. Vad menar du?
-Delar? Det är ovärderligt. Det är unikt! -Vad är problemet?
-Herregud! -Jag förstår inte. Kan du upplysa mig?
Även om du inte bryr dig om det, har det förlorat sitt värde! Det är en relik!
-Man kan inte smälta ner korset! -Jo. Sluta!
Nu är det min tur att prata!
Okej? Det här handlar inte om dig!
Jag hölls som gisslan hos Singh. Inlåst utan att veta om jag skulle leva eller dö.
Jag tänkte: "Om jag kommer ut väntar jag inte på allmosor från dig."
Jag tänkte ta tillbaka det som är mitt.
Med rätta mitt.
Förstår du?
-Ja. -Hajar du? Bra.
Okej, Rafe.
-Gjort är gjort. -Ja.
Vi får gå vidare. Du måste göra det jag skickade hit dig att göra,
så att vi kan åka till Guadeloupe och börja om. Vi kan starta ett nytt liv.
-Jag vill också börja om. -Bra.
Men inte på Guadeloupe. Varför i helvete skulle jag börja om där?
-Vi kan inte stanna här. -Nej.
Du kan inte stanna här.
Men jag kan det.
Jag har folk här. Jag har mitt hem här.
Vad jag försöker säga är att jag inte behöver dig längre.
Jag klarar mig.
Rafe, hör på.
Vad tänker du göra? Slå mig?
-Rafe… -Med käppen?
Jag tänker sälja mitt guld.
Mitt guld.
Jag tänker göra vad jag vill, och du kan inte göra nånting åt det.
Åk hem, pappa.
Det är dags att erkänna, Sarah.
-Vad hände mellan dig och Topper? -Herregud.
Det är så pinsamt.
Han kom på mig med att hälla i mig öl på Tiki Bar.
-Nej! -Jo. Och shottade.
-Jag dömer inte. -Jag skulle inte klandra dig.
Sen kom ett gäng från KCD, på väg till Mace.
Och sen…
Jag kysste honom.
Hatar du mig?
Hatar är inte rätt ord.
-Så det är slut med John B? -Nej. Jag vet inte. Jag vill inte det.
Sen ön har allt känts så…
…konstigt. Det var skönt att nåt kändes normalt igen och jag…
Jag är hopplös.
Jag är så strulig.
Det är vi nog allihop.
Ja.
Du, jag.
JJ.
Han stal en sedelklämma av pappa och jag är fortfarande sur.
Han låtsas inte bry sig och vägrar prata med mig.
-Jag grälar hellre om det. -Jag fattar.
-Wheezie? -Va?
Jag messade henne när vi kom.
Bli inte arg, men jag har rymt.
Jag är på OBX. Jag måste få träffa dig.
Kom till lägenheten på Greensboro Street.
Men berätta inte för nån.
Har jag fattat rätt?
Du känner en snubbe med samma efternamn som Neville, så du tror att de är släkt?
Okej. Hur många Persaud känner du?
Jag träffade en kille här med min kusin när vi höll på med grillat.
Han heter Persaud.
Eller var det Percett?
Nej, tror du… Det gäller min pappas liv.
Jag vet. Han heter Persaud. Tro mig. Det är lugnt.
Mr P, eller hur?
-Hej! -Jag sa ju det. - Läget?
Vi letar efter Neville.
-Är han kvar? -Nej, han är där ute.
-Han håller till nära Doe Creek. -Doe Creek?
I sin husbåt. Det är långt.
-Varför tvivlade du? -Det var en aning långsökt.
Så vi letar efter…
…en husbåt.
-Det är väl en husbåt. -Tror du att han är där?
-Jag vet inte. -Vi får kolla.
Neville! Hallå!
-Sluta! -Vad gör du?
Vad tror du? Han tror att nån försöker döda honom. Han är säkert beväpnad.
-Okej, det är dödsfälla. -Ja, men vi har inget val.
Han är den enda som vet var pappa finns.
JJ, var tyst.
Spisen är varm. Han är här.
-Han drog nog när han hörde oss. -Luriga jävlar!
Sir! Lyssna! Neville! Vi vill bara prata!
Snubbeltråd!
-Nej! -Släpp honom!
-Vi känner Sowell. -Vem gav er det namnet?
-Släpp! -Vi är vänner.
Du var i Orinoco förra året med fem andra. Eller hur?
-Hur vet du det? -Släpp.
Släpp!
Vi står på samma sida.
Vi vill inte göra dig illa.
Släpp det.
Herregud. Vi var hos Sowell i går.
Han…
Han klarade sig inte.
Är han död?
-Ja. -Ja.
Jag är ledsen.
Hur mår du?
Jag är den sista kvar.
Ja.
Det var därför vi ville nå dig först.
Om vi hittade dig, kan de också göra det.
Jag har bara några frågor.
Solana. Du har varit där, eller hur?
Det är en ond plats.
Okej. Den där stenplattan…
Jag och pappa hittade det som ska vara i mitten.
-Gnomon. -Gnomon.
-Vad är det? -Jag tar det här.
Några onda män har fört min pappa till den här platsen. De tänker döda honom.
-Du måste hjälpa mig att hitta den. -Nej.
Inte?
-Förbannelsen har gjort tillräckligt. -Det är ingen förbannelse.
Det är farligt, men jag behöver din hjälp.
-Vad är det? -Håll tyst!
-Brukar det vara mycket folk på floden? -Nej, ingen.
Neville! Neville Persaud!
Herregud!
Dra upp ankaret!
-Skynda! -Kom igen.
Neville?
Jag vet att du är här.
Låt oss få det överstökat.
Kom igen. Du kan inte gömma dig för evigt.
Fan!
Vänta!
Inte den här gången.
Ner.
Macheten!
Skär loss linan.
Det här är inte över!
Raj!
-Kör! -Kör.
-Du måste köra. -Jag kör!
Kommer de efter?
Nej, det är lugnt.
-Ni är skyldiga mig ett ankare. -Varsågod.
Vet du att han är schyst?
Vi ska träffa många i dag.
Vi gör så här:
Vi säljer skiten i stycken.
En guldklimp åt gången.
Sälja lite här…
…och lite där…
…under radarn.
Autentisk.
Den är lite tunn.
-Följ mig, miss Sophia. Vip-avdelningen. -Jaså?
Bara väldigt speciella personer släpps in.
Man ser havet.
Hallå! Det där är ingen Jim Beam-skit!
Det är Pappy Van Winkle. Det kostar en dagslön.
Om du inte dricker, stick härifrån. Lämna min egendom.
-Så det här är vip-livet. -Ja.
Bra.
-Vill du se mer? -Gärna.
Underbara nyheter. Jag ska visa dig runt.
Gå ingenstans.
-Ge mig fem minuter. Vi ses där uppe. -Okej.
Country Club. Kom igen!
Skåla med mig.
-Det var ingen dålig plan. Skiten funkade. -Vad var det jag sa?
Jag kan bara se det här gå snett av en anledning.
Vadå?
Din farsa.
För att…
-Min farsa? Vad snackar du om? -Tänk efter.
Din pappa har erkänt
att han har dödat en hel massa människor.
Men den enda kropp vi har är sheriff Pete.
Och din pappa dödade inte Pete. Det gjorde du.
Du…
-Vi snackar inte om det här. -Nej, det är lugnt.
Du räddade din pappa. Jag respekterar det. Och han tog på sig skulden.
Men se det ur hans synvinkel.
Det enda som står emellan hans gamla liv och det han lever nu är du, Rafe.
Jag skiter i hur religiös och självrättfärdig du tror att din farsa är.
Förr eller senare kommer han att inse att det är du eller han.
Vad tror du att han gör då?
Så om jag var du
skulle jag röja honom ur vägen innan han börjar snacka.
Men det är jag, det. Du kör din grej, Country Club.
Vet du vad? Jag har ett recept på jerk- räkor folk skulle köa ut genom dörren för.
-Det låter bra. -Eller hur?
Vart ska du?
Skolan. På en lördag. Det suger, men jag har inget val.
Skolan kvittar väl när du får Eldorado-guldet.
Jag har det inte än. Du…
Tack för i går.
Jag tar hand om dig.
Håll huvudet kallt. Du är en Heyward.
Eller hur?
Jag vill inte se nåt annat än A:n.
-Jag tror att vi uppfostrar honom bra. -Det tror jag med, Cleo.
Då så. Häng med nu.
Här har vi en vanlig triangel.
Varje triangel har tre medianer. Vad är en median?
Det är ett streck som går från ett hörn till mot­stående sidas mitt­punkt
Eftersom triangeln har tre hörn
gör vi samma sak med det här hörnet.
Medianen går till mittpunkten mitt emot hörnet.
Och sist men inte minst: det sista hörnet till mittpunkten mitt emot.
Det häftiga är att alla medianer möts i…
…tyngdpunkten. Häftigt, va?
Man kan gå ännu längre.
Varje median är uppdelad…
Ständigt denne Denmark Tanny. Utveckla, mr Heyward.
Skrev han nånsin var hans förmögenhet kom ifrån?
Denmark köpte sin frihet med en guldtacka. Vi vet att han reste på Royal Merchant,
så hans förmögenhet lär vara kopplad till skeppsguldet.
Det kan man anta.
Har du nånsin undrat var allt guld kom ifrån?
-Vilken gruva? -Det har jag aldrig funderat på.
För… Guldet förändrade hans liv.
Prästen på skeppet var den sista som såg var guldet kom ifrån.
Jag börjar ana att dagboken inte stals för att nån var nyfiken på historia.
Har du sett nåt som tillhörde Denmark som var från Sydamerika?
Nej.
Men med tanke på din bakgrund, mr Heyward,
antar jag att du har finkammat ditt släktarkiv.
Ja. Det var det första jag gjorde.
-Tack, mr Sunn. Kul att se dig igen. -Detsamma.
Tack.
UTHYRES
Hallå?
Wheezie?
Wheeze?
Jag visste det. Fan!
Jag behövde träffa dig, Sarah. Jag ville säga förlåt, för jag…
Stanna där!
Vet du hur idiotiskt det här är?
Om nån ser dig, hamnar du i fängelse.
-Eller om jag skriker och polisen kommer. -Det tror jag inte att du gör.
Tror du inte?
Jag har redan ringt.
Va?
Oroa dig inte.
Jag sa att det gällde grannen.
Jag kan skrika.
Det kanske jag gör.
Så jag föreslår att du säger det du ska, och gör mig inte förbannad.
Så arg.
-Så mycket hat. -För jag är hemlös!
Jag har inga pengar.
Jag har ingen familj längre!
Jag har ingenstans att ta vägen på grund av dig!
Jag vet.
Och du använde min lillasyster som bete för att locka hit mig.
Jag vet. Jag vet vad jag har gjort, allt som har hänt.
Allt.
Det är mitt fel. Jag vet.
Jag vet inte hur jag kan gottgöra det, men jag tänker försöka.
Lycka till.
Du lär inte tro mig, men jag försöker leva på ett annat sätt.
Vill du göra bot?
Ge tillbaka guldet till pogues.
Vi kan prata om det.
Det kan vi.
-De förtjänar en del av det. -Prata om det…
Men jag är här för din skull.
Nyckel till lägenheten.
Här är lite pengar. Allt du kan behöva.
Jag…
Jag vet att du inte förlåter mig.
Hur skulle du kunna det?
Men jag vill att du vet att jag älskar dig. Och att jag är ledsen.
Gud välsigne dig.
De för min pappa dit. Du är den enda som vet var det är.
De kommer att döda honom om du inte hjälper oss.
-De vill ha guldet. -Ja, vad vill de annars ha?
Då kommer de ändå att dö.
Om de inte klarar provet. Det gör de inte om de inte kan översätta texten.
Ni känner väl till berättelsen?
Nej.
Eldorado upptäcktes av en guajirokung.
När han skulle lämna jordelivet och träffa sina förfäder på nästa nivå
tänkte han inte bara ge guldet till sina söner. Det var källan till hans makt.
Det skulle gå till stammens klokaste.
Och för att säkerställa det skapade han gnomon-provet.
-Så nu finns det ett prov? -Det finns det alltid.
Den som klarar provet når guldet.
Den som misslyckas, dör.
Om man lyckas nå guldet utan att göra provet, dör man.
Härligt. - Han ljuger väl? Det är inte möjligt.
Säg det till besättningen på San José och Royal Merchant.
Vi vill inte ha guldet.
Tja…
Jag vill bara rädda pappa.
-Ta ratten. -Ja, sir.
Res till hamnen Tres Rocas.
Därifrån bokar ni en färja med en flodguide som heter José.
Han för er uppför Orinoco till El Tesoro.
Där, i bushen, hittar ni platsen.
Så vi är skattletare igen.
Ha rena hjärtan och rena sinnen. Ni är där för att rädda din pappa.
Guldet dödar alla.
Okej.
-Flytta på dig. -Ja, sir.
Hur går det?
Löser du det, John?
Ja.
Jag gör framsteg.
Jag har löst en del av basen.
Det handlar om solkungen och hur han kom att regera.
Den gudomlige ledarens biografi.
Han trädde fram, spred sitt ljus, bla, bla, bla.
Vad står det? Berätta mer.
Det är det jag jobbar på.
Det verkar börja när kungen dyker upp, fullvuxen, ur marken.
Ur markens länder.
Det låter väl lovande?
För en snabb översättning.
Det skålar jag gärna för.
Min familj kom hit som kontraktsanställda.
Ända från Indien. Det var 1913.
De kom med den sista expeditionen som sökte efter Eldorado.
Teddy Roosevelts? Var din familj med på den sista expeditionen?
Teddy Roosevelt.
Vi blev lurade.
Förnedrade.
Förslavade.
Men vid nästa fullmåne, vid solståndet, när månen lyser på gudabilden,
kommer du att ha löst gnomons hemlighet
och min familj får sin hämnd.
Annars binder jag dig vid ett träd och låter myrorna ta dig.
GRATTIS PÅ BRÖLLOPSDAGEN!
Skojar du? Det är ju helt sjukt.
-Är Ward här? På samma ö som vi? -Ja. Han är tillbaka.
Om jag ser honom ringer jag polisen.
Hur klarar du av det?
När jag vill klaga på min pappa tänker jag på din.
-Kul att jag kan hjälpa till. -Det funkar jämt.
-Bra. -Det är jättebra.
Tack.
-Du sa inte att Topper skulle komma. -Förlåt. Mamma har bjudit hela ön.
Fan.
Det kvittar. Jag håller honom borta.
Vi hämtar tjejerna, hittar Pope och Cleo och tar oss till Sydamerika.
Det låter lite ospecifikt. Jag har inget pass.
Skit i detaljerna. Vi löser det senare.
-Se på mig. -Vadå?
Jag hämtar Sarah, du hämtar Kie. De kommer hit och vi drar.
Mike och jag blev lite oense här om dagen.
Om jag går dit och Mike ser mig släpper han inte Kiara ur sin åsyn.
-Uppdraget pajat. -Okej. Se till att han inte ser dig.
-Helt rätt. Jag stannar här. -Det var inte det jag menade.
Jag skyddar dig. Jag håller motorn igång.
-Men skynda dig. -Tack.
Underbart. Jag går dit bort en stund.
-Gör inte det. -Jag är i närheten. Säg bara till.
-Hej. -Hur är det?
-Bra. Själv, då? -Bra.
Jag vill inte avslöja dig eller nåt, så jag håller låg profil.
Jag vet att vi inte är officiella. Fattar du?
-Kie! Hur är det? -Hej. Jag såg dig inte.
Är det du som har dekorerat? Det är jättefint.
-Party City. -De har jättebra utbud.
Bra.
-Skål. -Skål.
-Vi ses senare. -Ja, vi ses.
Drick inte för många. Ta det lugnt. - Hej då, Kie.
Det gick i alla fall fort.
Vänta. Ursäkta mig.
Tack.
Jag vill bara säga några ord.
Jag är ingen talare, men jag vill tacka för att ni kom hit.
Tack för ert stöd efter några jobbiga månader.
Jag vill tacka vår dotter för att hon är här.
Vi älskar dig.
Jag älskar er med.
Men framför allt…
Kom hit.
Tack, Anna.
För 15 år.
För att du har gjort restaurangen till en symbol för vårt liv.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Vi älskar er!
Figure Eight, the Cut.
Alla är tillsammans här. Det är en ö.
Tack för att ni står ut med oss.
-Skål. -Tack för att ni kom. Skål!
-Gulligt. -Vi får godkänt!
Vi älskar dig.
Nästa år.
Sarah!
-Hej. -Hej.
Det var längesen.
-Hej. -Följ med mig.
-Kom! -Vad gör du här?
Jag har så mycket att berätta.
Jag har också mycket att berätta.
Förlåt mig.
För hur jag talade till dig, att jag ljög om Eldorado
och inte fanns där när du behövde mig.
Det gör inget. Din pappa ville säkert inte att du skulle säga nåt.
Du…
Jag gjorde fel.
Jag har saknat dig, Val.
Och jag dig, Vlad.
Vi måste härifrån. Vi måste sticka. Kom.
Nej, vänta.
Vad är det?
Innan vi åker nånstans, innan vi gör nånting, måste jag berätta en sak.
Okej. Berätta.
Jag gjorde bort mig.
Jag planerade det inte och jag skulle definitivt inte göra om det.
Och…
-Vad är det, Sarah? -Jag strulade med Topper.
Det var ett misstag.
Jag vill vara med dig, så jag vill inte dölja nåt.
-Snälla… -Sarah…
-Säg nåt. -Singh har kidnappat min pappa.
Han för honom till Sydamerika för att döda honom.
Hur kunde du?
Förlåt.
Va?
Jag litade på dig.
-Tills döden skiljer oss åt? -Snälla…
-John B… -Det är slut.
Okej?
JJ?
Jag såg John B och tänkte att du måste vara nära.
Jag ville hålla mig undan så att jag inte förstör festen.
Vi undrade vart ni tog vägen. Allt bra?
Nej.
Lång historia kort:
Vi sätter samman ett räddningsuppdrag. Big John har blivit haffad.
-På riktigt. -Vadå "haffad"?
Bortrövad, kidnappad, bortförd. En sån grej. Till Sydamerika, av Singh.
Vi måste ta oss dit så fort som möjligt.
-Sydamerika? Nu? -Ja, jag vet.
Det är en chansning, men vi jobbar på en plan.
Du kommer hit efter att ha stulit från min pappa.
-"Allt är lugnt, vi drar till Sydamerika." -Är det ett nej? Ghostar du oss bara?
Jag har velat prata sen vi lämnade ön.
Vi måste prata.
Jag tänker inte på nåt annat. Jag kan inte hålla på med sånt där nu.
Så du vill inte hjälpa till när Big John står i begrepp att avrättas?
-Du säger nej. -Jag kan inte.
Det var allt jag behövde veta.
Fast… En sista grej:
Kan du hälsa Mike att jag inte har dåligt samvete för sedelklämman?
Hälsa att jag behövde pengarna.
Du kan tacka honom. Schyst. Tack.
Vad är det för fel på dig?
Låtsas du verkligen inte bry dig?
Seriöst? Du beter dig som om jag inte bryr mig.
Jag älskar dig.
Va?
Kie… Tack. Jättebra. Du…
Det kommer inte att funka.
Jag ska hjälpa min polare att rädda sin pappa.
-Vi kanske ses på stranden. -Kanske det.
Om jag kommer tillbaka.
Vi ses.
Hej. Vad gör du?
-Inget. -Varför drack du det där?
-Det är mitt glas. -Gråter du? Vad har hänt?
-Inget. -Prata med mig.
Vad har hänt?
Vad som hänt?
Hon var otrogen.
Efter allt jag har gått igenom strular hon med Topper.
-Vad i helvete? -Jag har letat överallt efter dig.
Tiden går. Vi drar. Vi behöver dem inte.
Vi sticker.
John B. Vad gör du? Tänk inte ens tanken.
John B. Hoppa i båten.
Åh fan.
Nej, inte här.
-Nej. John B! -Vi gör inte det här.
-Känns det bra? -Tagga ner!
-Vill du förstöra min relation? -Sabba inte festen.
-Gå härifrån. -Känns det bra?
-Gå härifrån. -För en gångs skull…
Kan du bara vända dig om och gå härifrån?
Snälla!
Se på mig.
Gör det inte.
-Ta inte illa upp. -Topper.
Allt lugnt?
Nej, John B. Nej!
-Gillade du det? -Gud!
Sluta! John B?
-Sluta! -Är du redo för det här?
Sluta! Vad håller du på med?
John B! - Mr Carrera!
-John B! -Hallå!
-Stick härifrån! -Få bort honom.
-Stick! -Är det vad du vill?
-Släpp honom! -Det är det jag menar! Stick! Båda två!
-Är du nöjd, Sarah? -Han är medvetslös!
-Topper! -Vi behöver läkare.
-Han försvarade sig inte. -Ring efter ambulans.
-Backa. -Rör inte på huvudet.
-Stanna här. -Hämta hjälp.
Varför gör folk som de gör?
-Hon är otrogen. Jag borde ha vetat. -Fattar du vad du har gjort?
Jag är nog egentligen inte intresserad av varför,
utan av en annan fråga:
Hur länge kan man gå längs fel väg
innan det är för sent att vända om?
Det här är vår familjehistoria.
De har undanhållit det.
Pappa också.
Det här är min farmor.
Det var hon som visste att vi var Tannys.
Så fin.
Hon påminner om min mormor.
Hon höll ihop familjen.
Vi fortsätter leta.
Hittar du nåt?
Är det här den Tanny som ägde huset Sarah bodde i?
Ja, Denmark Tanny. Du vet. Förrymd slav som blev markägare.
Han fick tre söner.
Hade han en dotter också?
Får jag se?
En kärve.
Clarice Tanny.
Ja, hon var dottern. Hon växte upp på Limbrey-plantagen.
Det ska finnas ett familjeträd nånstans.
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Vänta.
Ha! Bingo.
Här är hon.
Clarice Tanny.
Han måste ha skickat det här till henne. Men det har aldrig öppnats.
Ska jag öppna?
Ser du nån som kan stoppa oss? Öppna!
"Kära Clarice. Förlåt att jag skriver ett brev som nog når dig efter min död."
Det är från Denmark.
"Jag ber också om ursäkt…
Jag har aldrig träffat dig, och jag är din far."
Han fick aldrig träffa henne.
Han pratar om hennes bröder, familjearvet
och Royal Merchant.
"Prästen yrade ofta, men i en stunds klarhet
talade han om en gudabild och en stad av guld.
Jag trodde att det var febern som talade, men…"
Herregud.
Undertexter: Rosanna Lithgow