ÚDOLÍ ŘEKY ORINOKO
- Je mimo. - Dobře.
Tres Rocas. Tam podle Nevilla najdeme toho chlápka.
Solana, to je to naleziště.
Tam asi berou tátu.
Neville mi dal tuhle mapu.
Říkal, že bude
tady.
- Touhle mapou se řídíme? - Je jediný člověk, který tam byl.
Tak to je dost chatrný.
No teda.
V podobnejch městech jsem už byla. Jsou fakt nebezpečná.
Neboj se.
Přistaneme, najdeme Singha, zachráníme tátu.
A pak najdeme Eldorádo. Pohodička.
Určitě nic neví?
Ode mě ne.
Tak jo. Nejdřív musíme najít Josého a pak vyrazíme po řece.
Přistaneme pár hodin cesty od Tres Rocas,
na nějaké farmě.
- Tady. - Pár hodin?
Jo, ale podle Mikea by do města měl jezdit autobus.
JJi, co když tam nebudou?
Když tam nebudou…
dovolená zadara.
Čeká nás dobrodružství. No tak.
Tady je náš nebojácný překladatel.
Pan Routledge, který vede výpravu do Eldoráda.
Hele, Carlosi,
není to jako překlad z francouzštiny, víš?
Potřebuju víc času.
Ovšem.
Máš pár hodin.
Dokaž, že stojí za to nechat tě žít.
Jak jsem říkala,
je to tu jak na Divokým západě.
Sarah!
- Tati, co to děláš? - Jdu s vámi.
Ne, nejdeš.
Dovezls nás sem, jak jsi řekl. Teď leť na Guadeloupe.
- Na tohle nemáte. - Potřebuješ doktora.
- Pomůžu vám. - Ne!
Vrať se do letadla.
Slíbils, že do toho nebudeš zasahovat. Ne.
Dobře.
Padáme odsud.
Pojďme.
Sakra.
Mike má tenhle import-export vážně zmáknutej.
Hej, Barracudo, to je naše limuzína do Tres Rocas?
Jo, chytráku. Hej.
Máme dohodu. Pamatuješ? Pořád mi dlužíš ten ztracenej náklad.
Pamatuju si to. Jasný?
Hej, JJi.
- Co? - Malá rada.
- Co? - Tohle není Kildare.
Buď nenápadnej.
Jasně, šéfe.
Děkuju. Gracias.
- Je tu živo. - Vypadá to na nějaký místní svátek.
Musíme předpokládat, že Singh už je na řece.
Hledáme nějakýho Josého, který nás vezme na místo.
- José. Znáš příjmení nebo… - Neznám příjmení.
Sakra. Tak to bude horší než jehla v kupce sena.
Říční průvodci budou nejspíš u řeky, ne?
Ale pokud jsou jako ti u nás, budou ve svátek nejspíš namol.
- Tak začneme po barech. - Jo.
- Rozděl a panuj? - Jdeme na to.
Promiňte, já nevím.
- Zdravím. José? Panga? - Ne.
- Znáte Josého? Průvodce? - Ne.
Znáte Josého?
- José, pracuje na řece. - Ne?
Zjevně tu nikdo nic neví.
Jako za starých plebsáckýh časů.
Hej! Ty!
- Panga? - Ne, neznám ho.
Pusť mě!
Nikdo ho nezná.
Není tu žádnej José, kterej provádí po řece.
- Bude to těžší, než jsem čekal. - Jo, to vidím.
Ty parchante!
Sakra, ty hajzle,
já ti ty ruce ukousnu, ty podělanej poskoku.
Znám jedinýho člověka, který takhle mluví.
Pusť mě, ty parchante!
- Chceš říct… - Jo. To je můj táta.
Ten patří k Singhovi.
Takže ho nevzali na řeku. Můžeme ho zachránit.
Jak ho dostaneme ven?
Tadyhle máte El Tesoro.
Tady nahoře
Orinoko, že jo?
A říká se, že tady
je Eldorádo.
- Počkej. - Kdo to říká?
Celý svět.
Tak proč ho ještě nikdo nenašel?
Někteří říkají, že neexistuje.
Jiní, že je ukryté
a jen jediný výjimečný člověk ho dokáže najít.
Ale většina říká, že je maldito.
Maldito?
Prokleté.
Za ty roky,
nikdo, kdo tam šel,
se nevrátil.
Vtipný.
Kdyby to uměl přeložit, neutíkal by.
Začínám si myslet, že náš přítel za to nestojí.
Rozumíš?
Můžu ho vzít do džungle.
Nechám ho v tam v trávě.
Kdo po nás střílí?
Co to sakra je?
Ani hnout.
To mě podrž.
Jsou to jenom petardy.
Ryane, běž se tam podívat! Raji, hlídej Routledge.
Ne tak rychle.
Podržím ti to.
Sedni si.
Sednout!
- Jsi v pohodě? - Jo, dobrý. To byl můj táta.
Sarah.
Panebože. Tati!
Rád tě vidím, synku.
- Panebože. - Ahoj.
- Ahoj, Sarah. - Ryane!
- Musíme jít. Rychle. Tati. - Poběž. Jdeme.
Běžte.
Sakra. Běž, Sarah.
Dělej. Za mnou.
- Běžte. - Promiňte.
Proboha.
Nic?
Žádnej José. Žádnýho Josého neznají.
Tomu mám jako věřit?
Nevypadají přátelsky.
Utíkej.
Pojď!
Vítejte v Tres Rocas.
Oproti tomuhle je to u nás ráj.
- Tak jak je najdeme? - Dělám na tom.
Hele, Tres Rocas je malý, ne?
Neboj se. Najdeme je.
To si děláš srandu. Nejsme tu ještě ani dvě minuty!
- Cómo estáis, amigos? - Co to…
- Musíme běžet! - Utíkejte!
- Co? - Utíkejte!
- To si děláte srandu. - Už? Sotva jsme přijeli.
- Co se děje? - Honí nás Singhovi muži.
Jdou po nás. Potřebujeme plán.
- Tak co kdybychom ukradli autobus? - Tenhle autobus?
- Nejede ani 20 km/h. - Jenom nápad, jasný?
- Lidi! - Už jsou tu! Schovejte se!
K zemi!
- Pardon. - Promiňte.
K zemi.
- Skrč se! - Pardon.
Za tím autobusem.
Viděls tu pobíhat nějaké puberťáky?
- Ne, nikoho. - Neříkej ne.
Uklidni se.
Možná šli tamhle? Tamtím směrem. Tady nikdo není.
- Tak jo. Běž tam. - Ustupte.
Uhněte! Vypadněte odtud.
Fajn. Fenny, dělej.
Jdeme. Zkusíme tu uličku.
Vítejte v Jižní Americe.
Nechápu, žes právě vypadl z okna.
Už nikdy nechci Singha vidět. Musíme se zorientovat.
- Kde jsme? - Poslouchej.
Stihneme se k Solaně dostat do slunovratu?
Jo, ale moc si neslibuj. Pořád nemůžu rozluštit ty nápisy.
Dobrá. Mám něco, co může pomoct.
Hele, tohle je od Popea.
- Je to rodinné dědictví. - Od Popea?
- Jo, dědictví. - Je tu taky?
- Je tady. - Kdo tu sakra ještě je?
To je fuk. Poslouchej mě. Je to jako takové to…
- Jak to bylo? - Rosettská deska.
- Jo, to. Jako překlad. - Vím, co je rosettská deska.
Jen ti to říkám.
To je fakt. Vždyť on je Tanny.
A Denmark je spojnice se San Jose, to je ono.
Panebože.
Jestli je tohle skutečný,
možná to fakt rozluštíme.
- Osud nám přeje. - To jsem rád. Musíme jít, jasný?
Budu to opatrovat.
Musíme jít, děcka.
Musíme po řece. Měsíc nepočká.
Musíme najít průvodce jménem José. Rozděl a panuj.
Hledám Josého. Ne?
José?
Znáte Josého?
- Tady je. - Tady? Skvělé. Díky.
Hej, pojďte sem.
Skvěle, má ho.
- José? - Sí?
Já jsem John B.
Znáte Nevilla? Profesora Sowella?
Sí. Jste přátelé?
- Ano. - Profesora?
- Čekám na vás. - Panebože.
Těší mě. Vezmete nás tam, kam jste vzal je?
- Ovšem. - Úžasné.
Už mi zaplatil,
takže můžeme jet.
- Kdo? - Váš přítel.
Čeká na vás.
Pojďte za mnou. Tady.
Ahoj, zlato.
- Posloucháš vůbec někdy? - Co tady sakra dělá?
- Nevím, tati. - Ty nevíš?
- Ne. - Nemáš ani ponětí?
- Udělám, co můžu. - Neochraňuj mě. Jsem v pohodě.
- Počkej, Johne. Poslouchej mě. - Chtěls mě zabít, ty hajzle.
- Máš právo se zlobit. - Kdo říkal, že se zlobím?
- Klid. - Jo, teď jsi zraněný?
- Viděli jste tři Američany? - Dámy a pánové, poslouchejte!
- Co budeme dělat? Nevím, co teď. - Singh. Hej, je tu Singh!
- Je tady. Musíme jít. - Čas vypadnout.
- Hodils mě přes palubu! - Hej! Ticho.
Singh je na tržnici. Nastup si na loď. Dělej.
- Vezmi to. - Běž!
- Hledám tři Američany. - Neznám je.
Kde jsou?
- A co Pope a Cleo? - Něco vymyslí.
- Ne, tati. Co… - Jdu taky.
- Ne. - Sing je nebezpečný. Jste v bryndě.
- Sakra! - Nastup si, Johne B. Dobrý.
Skrč se.
Asi jsme v tom sami.
Vítej v El Tesoru, Ptáče.
Utáboříme se tu na noc. Vyrazíme za úsvitu.
Někde tam nahoře je to naleziště
a Eldorádo.
S tím dopisem a s touhle soškou
myslím, že my dva máme šanci.
A Sarah, tati.
Neobětovala se tomu
jako my.
A nevěřím nikomu s příjmením Cameron.
Myslíš, že se tu Ward objevil sám?
Jenom ty a já.
Vím, jak to vypadá, zlatíčko.
Ale nejsem tu kvůli pokladu. Ať už jejich nebo někoho jiného.
Na co bych měl zlato?
Ty jsi moje zlato.
Byla jsem tvoje zlato,
když jsi mě škrtil?
Toho budu litovat do konce života.
Každou minutu, každý den.
Ale něco dobrého z toho vzešlo.
Změnil jsem se.
- Viděl jsem tě mluvit s tátou. - Prý mi jenom chce pomoct.
Ale…
já mu nevěřím.
Jo…
Můj táta ti taky zrovna nevěří, takže…
Jo, to jsem pochopila.
Nedivím se mu.
Po tom, co mu můj táta udělal.
A vím, že to teď bylo náročný, ale pořád jsme v pohodě, že jo?
Jo.
Jsme v pohodě.
Máte se čím bránit?
- Na tom pracuju. - Tady máš.
- Co je to? - Mačety. Budete je potřebovat.
Cenu týhle bárky přidávám k tvýmu dluhu. Stejně nečekám, že ji ještě uvidím.
- Hele, ptal jsem se v přístavu. - Jo.
Vaši kámoši ráno vypluli, ale zjistil jsem, kudy do El Tesora.
Teda zhruba.
Trefí tam jenom José, ale snad budete aspoň ve správný čtvrti.
- Je to začátek. - Díky.
Neděkujte mi.
Začněte se modlit.
- A JJi. - Jo?
Mám to u tebe. Desetkrát.
Hodně štěstí.
No tak.
Legenda praví, že gaujirský král,
který Eldorádo založil,
když umíral, řekl, že to zlato svým synům nedá jen tak.
Zlato dostane jen ten, kdo je ho hoden.
Ti, kdo ho budou hledat, projdou zkouškou Jaguářího boha.
Ale ten už 500 let nenašel nikoho, kdo by byl hoden.
TNT
Zlato tam stále zůstává.
A pokud jste dobří, pokud jste moudří
a pokud máte štěstí,
můžete být tím vyvoleným vy.
NAVIGACE ODESLAT AKTUÁLNÍ POLOHU
PŘÍJEMCE/PŘÍJEMCI
To naleziště je celý den cesty odtud. Musíme tam být, než vyjde měsíc.
Pokud to nestihneme, bylo to celé k ničemu.
Sarah, říkám ti rovnou, pokud nebudeš stíhat, nečekám na tebe.
- Tati. Přestaň! - Nečekám!
Co je? Nebudu čekat. To je fakt.
Omlouvám se za toho mrzouta.
Řeknu tomu hajzlovi, že s náma nejde.
- Tati, hej. - Poslyšte, lidi.
Omlouvám se, ale…
na tu horu se nevyškrábu, rozhodně ne s touhle nohou.
Zpomaloval bych vás. Takže…
zůstanu tady.
Mám světlici.
Pokud sem Singh přijde, odpálím ji. Ať víte, že se blíží.
Aspoň to můžu.
- Děkuju. - Není zač.
Hodně štěstí.
Nic na mě nezkoušej, Warde.
Nedopadne to dobře.
Jen se chci postarat o svou dceru, Johne.
Co děláš se svým synem?
Hodně štěstí.
Vyrážíme. Pojď.
No tak, děcka. Přidejte. Nemám čas nazbyt.
Dělejte.
JJi, měls pravdu. Je to Singh a jeho chlapi.
- Ale nehledají nás. - Jo, plujou fakt rychle.
Hledají Johna B a Sarah. Asi vědí mají namířeno.
Vyrážíme. Budou nás potřebovat.
Drž se zpátky. Nepřibližuj se.
- Dělejte. - Hej. Jsi v pořádku?
- Jo. - No tak, přidejte!
Hele, tati. Co kdybychom si na chvilku vydechli?
A co kdyby ne? Přidej, chlapče.
Zpomalujete mě oba. A světla ubývá.
- Už to nevydržím. - Je to naše jediná šance. Dělej.
Hej! No tak.
Můžeš aspoň na 30 vteřin přestat bejt kretén?
Třicet vteřin.
O tohle usiluju celej život. A teď mám cíl na dosah.
A za zadkem mám Warda Camerona, kterej se mě pokusil zabít.
- A jeho dcera mě špehuje. - Myslíš?
Vážně jí tak věříš? Je Cameronová.
Celý její rodině se nedá věřit. Ty to dobře víš.
Můžeš zůstat tady a hlídat svoji holku.
Je to na tobě.
Uvidíme se nahoře.
- Promiň. - Pozor pod nohy.
Promiň.
Cameronové nejsou zrovna turisti,
když budu upřímná.
Omlouvám se za něho.
Je tak trochu posedlý tím pokladem.
A ty ne?
Přestaň.
Tak jdeme. Pojď.
Dobře.
- Pojďte sem. Hele. - Pardon, musela jsem popadnout dech.
To můžeš až tady. Podívejte se.
Ty kráso.
Dokázali jsme to!
Tamhle je.
Solana.
Pojďte.
Jdeme dál.
Aspoň je to z kopce, co?
Vidíte to?
No teda.
Panebože.
Je to přesně jako v té legendě.
Vidíte ty čtyři sloupy?
Označují hlavní směry.
A tady ho máme.
Temalacatl.
To mě podrž.
Panečku.
Nemůžu tomu uvěřit.
Je to opravdu on, synku.
Tisíc let
astronomie,
matematiky…
obsažené v tomhle.
Tohle dokazuje, že Kalinagové se vyrovnali Mayům.
Tohle…
Tohle přepíše celé dějiny.
Vidíš to? Tohle místo. Sem patří.
- Jo. Vytáhni ten gnómon. Dělej. - Tam patří gnómon.
Podívej.
To je ono. Je to tady, chlapče.
- Hezky opatrně. - Přesně tak.
Podívej se, synku.
Prosím.
Panebože.
Poslouchejte.
Až měsíc dosáhne vrcholu, začne to.
Johne B,
ty budeš překládat. Sarah, přines nějaké bahno.
Označ znaky, ať víme, co překládat.
- Chápeš? Pospěš si. - Chápu.
Hej. Rozkaz, kapitáne. Uklidni se.
- Máme jen jeden pokus. Žádný odmlouvání. - Dobře.
- Sarah, pomůžeš mi? - Jasně.
Tady to je.
- Tak jo. - Tak jo.
Teď počkáme.
No teda. Lidi.
To je ono.
- Funguje to. - Dobře.
Panebože.
Tati. Lidi!
Označ to, rychle!
Označ to! Co je to?
- Vypadá jako bota. - Akish.
- Odvážný cestovatel. - Odvážný cestovatel.
- Tenhle?
Jo, ten má na sobě tři vroubky. To je moudrost.
- To je moudrost. - Moudrost.
Dávejte pozor. Nesmíme to zvorat. Pokud se rozzáří, označit. A překládejte.
- Jasně, chápem. - Další dva.
- Tohle je… - Co je to? Dělejte.
- Bohatství a… - Bohatství.
- Žádné chyby. Dělej. - Země.
- Země? - Země.
- Jo. - Tak jo.
Země. Bohatství a země. že první část jsem vyluštil.
„Odvážný poutníku, pokud jsi moudrý, odhalím ti bohatství země.“
- Bohatství země. - Bohatství země!
To je Eldorádo!
- Počkat. - Koukejte! Něco se děje na kameni!
Hele, vychází to z toho gnómonu! Hele!
- Jazyk? - Ta rohatá věc.
Co je to? No tak, dělejte!
- Je to trpělivost. - Trpělivost.
Trpělivost.
- Ty bláho. - Tady. Podívejte se. To je zase moudrost.
- Jo, je to ona. - A to je jazyk.
- Temnota, to je temnota. - Dobře.
Temnota. Moudrost a temnota.
Přímo tamhle. To je hledač.
Hledač.
Hej.
Sarah, co je ruka?
Já nevím. Nikde ji tu nevidím.
Tohle znám. Ruka.
Ruka znamená domov.
Domov?
Ukazuje nám směr k Eldorádu.
Moudrost.
- Tak co máme, starouši? - „Já…“
„Já nemám jazyk, ale stále mluvím.“
- Co to znamená? - Já…
- Tati, tak to řekni. - Ještě na tom pracuju.
Tati, co to děláš?
Mám všechny poznámky, mohl bych… Víme, kam máme jít. Ale…
To proto, že jsem tady já. Jde o mě, že jo?
Johne, já nejsem můj táta ani bratr. Můžeš mi věřit.
Co tam stojí? Hej, podívej se na mě.
Prošli jsme si peklem, abychom sem došli. Řekni mi, co tam stojí.
Tak takhle to chceš? Jenom nás využít.
Přitáhneš nás a odstrčíš, přesně jako s mámou.
- Jako jsi to udělal mně a teď Sarah. - Johne, přestaň.
Ne! Řekni nám to.
Co se tam píše?
- Co tam stojí? - Ano, Johne!
Co tam stojí?
Řekni to nám všem, Johne.
Jaké je tajemství gnómonu?
To bych nedělal, být tebou, Johne.
Jste obklíčení. Uděláš nejlíp, když nám tu zbraň hodíš.
Opatrně, pane Routledgi. Opatrně.
Výborně.
Ward že nás chtěl varovat světlicí?
Jo, jasně.
- Hej, co jste udělali s mým otcem? - Jsem tady, Sarah! Jsem v pořádku!
Jsem tady.
Tati, co jsi udělal?
- Uzavřel jsem dohodu, Sarah. Musel jsem. - Dohodu?
Ano. Udělal jsem panu Singhovi laskavost.
- Na oplátku mi dá vše, co chci. - Tohle je laskavost?
Chci, abys byla v bezpečí! Že ano, pane Singhu?
Pan Cameron má pravdu.
Až skončíme,
můžete v klidu a bezpečně odejít se svým otcem.
A ty můžeš taky žít, Johne, když mi dáš, co chci!
Cestu do Eldoráda!
Promiň, Carlosi.
To nemůžu.
A ty mě nezabiješ.
Protože ten poklad mám.
Je tady nahoře.
Ale, Johne.
Víš , co zdejší král udělal s otroky,
kteří Eldorádo vykopali, Johne?
Nechal je popravit,
aby to tajné místo nemohli prozradit,
a udělal to tady
na solanském kameni.
A myslím, že je důležité,
opravdu důležité,
abychom ctili tradice.
- Tak mi to řekni, Johne. - Ne!
Co tam stojí?
Řekni mu to. Prosím.
Rozhodni se, Johne!
Tati, řekni mu to.
Prokrista, Johne.
Řekni mu to!
- Ne! - Sarah!
Ne!
Johne, seber tu zbraň! Dělej!
Něco jsi slíbil!
Dělej, Sarah.
Utíkejte.
Johne!
Sarah! Pojď sem! Pojď se mnou!
Ne! Nepůjdu s tebou!
Jsem tvůj otec. Zachránil jsem ti život. Pojď se mnou, než tě zabijou!
Sakra, Sarah, na tohle nemáme čas! Tak pojď sem!
Dej mi tu zbraň.
- Co? - Dej mi tu zbraň.
- Půjdeš se mnou. - Běž pryč.
- Sarah. - Řekla jsem, ať jdeš zpátky.
Polož to, Sarah. Nevystřelíš po vlastním…
Teď jsi jedna z nás.
- Běžte. Kryju vás. - Jo.
Tati, dělej.
Utíkejte!
Přestaňte střílet! Dost!
Zapomeňte na něj.
Nechte Warda být.
Najděte Velkého Johna Routledge.
Zabijte toho kluka a Cameronovu dceru.
Běžte!
Tak jo. Tohle by mělo být El Tesoro.
Tady snad začíná stezka do hor.
Sakra. Singhův chlápek. Co budeme dělat?
Musíme se přes něj dostat.
„Za pět vteřin uslyšíte výstřel. To je varování.“
Migueli! Střílejí na nás!
Kde jsou?
Nevidím je.
Chytil se?
Sakra, jsme obklíčení!
- Sakra! - Do prdele. K zemi!
Pope, opětuj palbu!
- Je jich moc! - Padáme odtud! Rychle!
Do nich!
Jeď rychleji.
Pápá!
- Už nám to docela jde. - To jo.
Hej. Na oslavu není čas. Ještě jsme nic nedokázali.
To je fakt.
- Něco jsme dokázali. Dobrá práce. - Aspoň něco.
Pojďte. Musíme dál.
Singh nebude daleko za námi.
Pokračujte směrem na severozápad. Tam ukázala ta ruka.
To je domov.
- Přidej, starouši. Jdeme. - Potřebuju chvilku.
Potřebuješ chvilku? Co to povídáš?
- Pojď, přidej. Jdeme. - Běž, dohoním vás.
- Musím popadnout dech. - Sarah, vteřinku. Máme tu opozdilce.
Jasně.
Co se děje? Musíme jít.
Moje nohy už nejsou, co bejvaly.
Za chvilku budu v pohodě.
Tati, co to sakra v tý Solaně mělo být?
Vážně bys je nechal mě zabít?
No tak, trochu důvěry, synku.
Sarah mě jenom předběhla.
Vždycky ti jde jen o poklad, že?
Pojď. Musíme jít. Počkej.
Bože, tati, jsi v pořádku?
Cože? Jo. Je to jen škrábnutí, budu v pohodě.
Trochu potlučený. Nic to není.
Určitě?
Budu v pohodě.
Pojď. Musíme jít.
Musíme jít. Tak běž. No tak.
Zrychli, jo?
- Tak pojď, tati. - Jo, už jdu.
Poslouchejte.
- Co je? - Slyšíte to?
Co to…
Co je?
Víš, jak jsi říkal, že nemá jazyk a stále mluví?
- Jak to víš? - Slyšela jsem, jak mluvíš pro sebe.
Jo, to děláš často.
„Nejsem nic, ale držím všechno. Žádný jazyk,
ale stále
mluvím.“
- Na něco kápla. - Panebože.
Pojďme.
Co to sakra je?
Tudy.
„Žádný jazyk, ale stále mluvím. Nejsem nic, ale držím všechno.“
- Je to jeskyně. - To je ono.
Možná je Eldorádo v jeskyni.
- Tak jo. - Dobře.
Jdeme na to.
- Pojďte. - Tak jo.
Co se to s tebou stalo?
Všechno, co děláš, děláš pro sebe.
Jsi manipulátor. Jsi lhář.
- Jsem tvůj otec. - A jsi vrah.
Sarah!
Chci tě jen chránit a to nejde, když jsi s ním.
Už nejsi jedna z nás.
Patříš k nim.
Běž pryč!
Sarah, polož tu zbraň.
Zachránil jsem ti život!
- To nevypadá jako zlaté město. - Je to velká jeskyně. Rozdělte se.
Musí tu být nějaký průchod nebo něco.
Mějte oči na stopkách!
Já nevím. Přijde mi to jako slepá ulička.
- Díra v zemi. Nikam nevede. - Hledejte dál.
Nevidím tu jinou cestu.
To je konec.
Johne B,
tohle asi jde hlouběji.
Vidíš ty ryby?
Musely se tu odněkud vzít.
To zjistíme.
Vypadá to, že připlavaly odtud.
Hej, co je tohle?
Co tam vidíš?
Tati, pojď se na to podívat. Sarah něco našla.
Už jdu.
Je tu otvor.
Dobře, to je zajímavé. Počkej, co je to nad tím?
To je ruka.
Panebože.
Myslím, že šli tudy. Je tu stezka.
Zastavíme se tu, počkáme na JJe a Kie.
Je tu nádherně.
Vím, že na to teď není nejlepší chvíle,
ale nevím, co se stane tam nahoře
a jestli ještě budu mít příležitost.
Zajímavý úvod, ale dobře.
Už od 14 se o sebe starám sama, víš?
Nedoufala jsem v nic víc než v přežívání.
Nenapadlo mě, že to může být jinak.
Ale za těch posledních pár měsíců jsi mi ukázal něco jiného.
A chci jenom říct, že…
Co?
Já…
Znáš Klub bez lásky?
Jo?
Končím s ním.
Pope!
Ahoj. Nic jsme nenašli.
Vy něco máte?
Jo. Tudy vede stezka.
- Dobrý. - Super. Jdeme za vámi.
Někdo se tady hodně snažil. To musí být ono.
- Asi dobrý. Můžeme? - Jo.
- Jdeme na to. - Tou škvírou já neprolezu.
- Běžte vy dva. - Co to povídáš?
Konečně jsme možná našli Eldorádo a ty zůstaneš venku?
Jednou tě musím vystrčit z hnízda, synku.
Je načase.
Budu hlídat tady venku, ale než půjdete, poslouchejte.
Ta zpráva měla ještě jednu část, kterou jsem vám neřekl.
Pořád něco tajíš, co, tati? To je šok.
Omlouvám se. Říkám vám to teď.
Poslední část.
„Skutečný a trpělivý hledač nepotřebuje světlo, aby viděl.“
Rozumíte?
„Skutečný a trpělivý hledač nepotřebuje světlo, aby viděl.“
To je všechno.
Dobře.
Tak jo.
Mám tři světlice.
Jsou vodotěsné. Baterky nejspíš ten ponor nepřežijou.
Každá na 20 minut.
Bez nich tam zůstat nechcete.
Nikdy se nedostanete ven. Dobře, tak běžte.
Běžte.
Předávám vám štafetu, děti.
Dokážeš to, kamaráde.
Budu v pohodě. Uvidíme se, až se vrátíte.
Díky, Sarah.
- Určitě budeš v pohodě? - Vážně.
- Teď běž najít zlaté město. - Dobře. Jdeme.
- Můžeme? - Jo.
- Tři. - Dva.
Jedna.
Já věděl, že jsem tě trefil.
Ryane!
Kde jsi?
Johne B?
- Hej. V pohodě? - Jo.
Není ti nic?
Tak jo. Zvládli jsme to.
Kde to jsme?
Sarah, podívej. Tamhle něco je.
Tak jo. Pojďme.
Máš ji?
- Dobrý? - Jo.
To zvládneš.
Jak hluboko to vede?
- Tam dole je asi otvor. - Tak jo.
A je po baterce.
Aspoň máme moji.
- Tak nic. - Fajn.
- Tak jo, světlice. - Jo.
- Jo. Už to bude. - Teď hned.
Dobře.
Tak jo.
- 20 minut na jednu. - Tři světlice.
Šedesát minut.
Třicet minut tam.
Třicet minut zpátky. Můžeme?
- Jdeme. - Tak jo.
Pojď za mnou.
Proč se schováváš v jeskyni, Johne?
Ne.
Tady to prostě končí?
- Možná nám něco uniklo. - Jiná cesta tu nebyla.
Nic tam není.
Tohle je konec.
- Tak jo. Možná… já nevím. Hledej dál. - Nic.
Sarah, je to slepá ulička.
Nic dalšího tu není.
Možná tohle není Eldorádo.
Možná se táta spletl.
- A já tě ohrozil bezdůvodně. - Přestaň.
I když z toho nakonec nic nebude,
i když nás to přivede jen k týhle zapomenuté díře v zemi,
jsem za to všechno ráda, i když ty nejsi.
Kvůli mně tě postřelili.
A kvůli mně jsi v podstatě bezdomovec.
Přišla jsi o všechno, Sarah,
jenom kvůli mně.
O všechno ne.
Je mi to líto.
- Počkej, jak to říkal tvůj táta? - Táta toho napovídá.
Ne, ta nápověda.
Bylo to „skutečný…“
„Skutečný a trpělivý hledač nepotřebuje světlo, aby viděl.“
„Skutečný hledač nepotřebuje světlo, aby viděl.“ Zhasni.
Máme jenom…
- Musí být tma. - Sarah.
To nic. Znovu ji rozsvítíme.
Sarah, co se děje?
Domov.
Fosforeskuje to.
- Sarah, měla jsi pravdu. - Světlici.
- Světlici, hned. - Jo.
Jdeme dál?
Jdeme dál.
Opatrně, pozor na hlavu.
Vepředu něco je.
Bože. Tak jo.
- Nedívej se dolů. - Dobře.
Tak co uděláme teď?
- Můžeme skočit. - Co?
- Ne. - Jo.
- Ne. Skočit? - Hele, není to tak zlé.
Dovedl nás sem ten piktogram. Něco tam musí být.
Prostě mi věř.
- Ne. - Jo.
- Ne. - Bude to dobrý.
Ne, Johne B.
Tak jo. Dobrý.
Raz, dva,
tři.
Ne!
- Světlice! Chyť ji! - Ne!
- Ne!
Ne.
- Johne B? - Sarah!
Vím, že krvácíš, pane Routledgi!
Vím, že jsem tě trefil,
a najdu si tě.
Daleko ses dostat nemohl, Johne.
Tak jo.
Vidíš? Nebylo to tak zlý. Je to v pohodě.
Já to nezvládnu.
- Dobře. Půjdu se tam podívat. - Ne.
- Hned jsem tu. Nemusíš sem. - Ne!
- Ne, nechci… Jdu s tebou. - Určitě?
- Určitě. - Tak jo.
Dokážu to.
- Zvládnu to. - Dobře.
Podívej se na mě. Hej! Sarah! Pomůžu ti.
- Chytíš mě? - Jo. Chytím tě.
Tak jo.
Připravená?
- Tři. - Tak jo.
Dva. Jedna.
Sarah! Mám tě.
Držím tě. Je to dobrý.
Říkal jsem, že to zvládneš. Hele.
- Dobrý. - Můžeme?
- Jo. Dobře. - Pojďme.
Pane Routledgi!
Johne!
Kde jsi, Johne?
Vím, že tu někde jsi.
Vidíš něco?
Jo. Vypadá to jako další síň.
Podíváme se tam.
Pojď. Držím tě.
- Co tam je? Nic nevidím. - Jeden způsob, jak to zjistit.
Dokázali jsme to.
Našli jsme ho.
- Podívej se, tati. - Nemůžu…
Je to Eldorádo.
Nemůžu tomu uvěřit.
Sarah.
Pojď sem.
Po všem, čím jsme si prošli.
Ono vážně existuje.
Já ti to říkala.
Měla jsi pravdu.
Vidíš tam to všechno na té zemi? To je zlato, Sarah.
- Panebože, je všude. - Myslíš si to, co já?
- Jo. - Jdeme.
- Pojď. A je to. - Dobrý.
Šikovná holka.
Panebože. Je všude.
Vidíš to, Sarah?
Ty bláho.
- Tak na šlechtickej život? - Šlechtickej život?
Na šlechtickej život!
Panebože.
Naplníme ho.
Lásko, koukej na to!
- Hezky! - Jo.
Bože můj.
- Tamhle je další. - Tak.
To nic. Vydrž.
Tak jo. Poslední světlice.
Máme 20 minut na cestu zpátky. Dvacet minut, jo?
- Pro zbytek se vrátíme. Ano? - Pojďme.
- Máš to? - Jo.
Musíme jít. Pojď.
Odtud vede jen jedna cesta, Johne.
Dlouho se přede mnou neschováš.
Klid, mladý Routledgi. Jen klid!
Byli jste si zaplavat, ano?
Vylezte z vody a zvedněte ruce, oba dva.
Hned!
Ruce nahoru.
Ruce nahoru!
Pěkně v klidu.
Výborně.
Odhoď tu světlici.
- Odhoď ji. - Položím ji.
Výborně.
Vypadá to, že neseš těžký náklad, mladíku.
Chceš mi o tom něco říct?
Co je v tom batohu?
Ukaž mi, co v něm máš.
Dobře. Fajn.
Dobře. Nechte ji být.
Podívejte se.
Chcete ho? Tady ho máte.
Takže jsi konečně našel Eldorádo.
Dokázal jsi to, synku.
Vím, že bylo správně nechat tě žít.
Ale bohužel pro tvého syna
ta radost bude velmi krátká.
Máš tři vteřiny, aby ses ukázal, než začnu střílet.
Jedna.
- Dva! - Jsem tady, Singhu. Tady.
Zabij nás, a postarám se, aby to tu vybuchlo.
Strop spadne. Nikdy Eldorádo neuvidíš.
Odhoď zbraň!
Odhoď tu zbraň!
- Pokud umře můj syn, zemřeme všichni. - Problém je, že ti nevěřím, Johne.
Nevěřím, že bys zničil svou příležitost vidět Eldorádo,
ani abys zachránil vlastního syna, a ví to i tvůj vlastní syn.
Potvrdils to znovu a znovu, Johne, a ty to víš.
Tohle je ta velká výprava, Johne.
Tohle hledáme celý život.
Tak to uhas a připoj se ke mně.
Ne, to nemůžu.
Tohle je pro tebe, synku.
Utíkejte!
- Ne! - Běžte!
- Tati, pojď! - Pokračujte!
Vezmi to zlato a utíkej odtud. Běž.
Poběž, musíme pryč.
- V pohodě? - Jo, v naprostý.
- Dobrý? - Musíme jít dál.
- Tati, pojď. - Ten výbuch musel slyšet každý.
- Pojďme. - Musíme vypadnout.
Rychle pryč.
Docela jsem se tam natloukl, děcka.
- Musíme jít. - Potřebuju si sednout.
- Musím si sednout. - Opatrně.
- Dobrý. - Dejte mi chvilku. Musím se sebrat.
Hlavně klid, tati.
- Je to to, co si myslím? - Jo.
Velký Johne, je to nádhera.
Našli jsme ho. Přesně jak jsi říkal.
To je něco.
To si člověk ani nedokázal představit.
- Nikdy bys… To je úžasné.
Měl jsi pravdu.
Všude tam bylo
zlato.
Sarah vyřešila tu hádanku. O chození ve tmě.
Šikovná. Díky, Sarah.
To je tak dojemné,
víte?
- Velká šťastná rodina. - Tati, co to děláš?
Na zvedání rukou jsem moc unavený.
Takže pokud ti to vadí, rovnou mě zastřel.
Pozor na to, co si přeješ, příteli.
- Může se to splnit. - Polož to.
Mlč, Sarah.
Máš všechno, co, Johne? Teď jsi získal všechno, co?
Díky, zlato.
Můžeš jet domů, zpátky do Kildare.
Žít šťastně až do smrti.
Se svým synem,
který tě miluje.
A s mou dcerou,
která mě nenávidí.
Promiň, Johne. To nemůžu dovolit.
Tak jo. Co uděláme?
Všechno, nebo nic?
Plebs na smrt.
Podělanej plebs na smrt.
Máš být mrtvý.
Měl jsem tě tak radši.
Hej!
- Ustup! Nech toho! - Polož to!
- Stát! - Polož to.
- Ustupte! Hned! - Polož to, Warde!
No tak! Jsme v přesile, Warde.
Co uděláš, postřílíš nás?
Pokud někoho musíš zastřelit, Warde, tak mě.
Nebo mě.
Nech toho.
To stačilo.
- Nedělej to! - Nezabiješ nás.
Já vím, že ne.
Znám tě.
Zapomínáš, že tě znám.
Nedokážeš to.
Nedokázal jsem to.
Jo?
Ale já to dokážu.
Odhoď to.
Jen klid, kámo.
Tvůj šéf je mrtvý. Nemáš důvod to dělat.
Pár důvodů mě napadá. Odhoď to!
Mysleli jste, že získáte zlato, co?
Tak jo. Nikdo ani hnout.
Můj parťák je mrtvej.
Kvůli vám.
JJi.
Ty první.
Ne.
Sarah.
Hej.
Hej, Johne?
Johne B!
Tati.
- Tati, musíme tě odtud dostat. - To je dobrý.
Hej, musíš zůstat vzhůru.
- Prosím, zůstaň vzhůru. - Pojď.
Bude to dobrý, tati.
Vydrž, Velkej Johne. Pomůžeme ti.
Odvezeme tě dolů po řece. Budeš v pořádku.
Hej, tati.
Drž se, jo?
Dokázali jsme to spolu, chlapče.
Jo.
Jak jsme si to naplánovali.
Jo.
Jo, dokázali.
Ptáče.
- Tati, ano. - Hej, Ptáče.
Ahoj.
Sarah.
- Sarah. - Ahoj.
Jsem tu, Velký Johne.
Ptáče, týhle se musíš držet.
Já vím,
že jsem nebyl zrovna skvělý
jako otec.
Nech toho.
Ale ty…
Tys byl nejlepší syn, jakého si můžeš přát.
Chci, abys to věděl.
Řekneš mi to, až dorazíme domů.
Už jsme skoro tam.
Tak jo.
Drž se. Hele, tati. Podívej se.
Dokázali jsme to.
Tys to dokázal.
Uvidíme se.
Uvidíme se doma, synku.
Tati?
Život je těžší a podivnější, než si myslíte.
Někdy ta největší vítězství přicházejí s nejtěžšími ztrátami
a ti největší padouši jsou také nečekaní hrdinové.
Když se můj otec vrátil, myslel jsem, že se mi splnil sen.
Ale zjistil jsem,
že život člověku nedává oceán bez vln.
VELKÝ JOHN ROUTLEDGE PRŮZKUMNÍK A OTEC
Můj otec chtěl prožít život jakou velkou výpravu.
Chtěl dobrodružství
a chtěl najít poklad.
A víte, co mi došlo?
Jsem syn svého otce.
Výprava jednoho muže, Johna Routledge,
a skupiny mladistvých, kteří jsou tu dnes s námi.
Místních dětí, které vyrostly tady
a které uspěly tam,
kde po stovky let selhávali conquistadoři, průzkumníci a admirálové.
Dnes jsme tady, abychom ocenili tyto mladé,
přátele z obou stran ostrova,
kteří se spojili, aby vyřešili tuto 500 let starou záhadu.
Prosím o potlesk!
CESTA DO ELDORÁDA
Hele, potřebuju pauzu.
Potřebuju pauzu. Tohle je síla.
- Je čas na oslavu. - Dám si jeden šleh.
- Jeden. - Jeden.
Ale ne teď.
Velkýmu Johnovi by to přišlo jako kraviny.
Jo, tuhle část ostrova nesnášel.
Vím, že na něho myslíš.
Já nevím. Po tom všem, co se stalo, je to…
Je to prostě jiné.
Připadá mi to tak normální. Chápeš?
Kie zachraňuje želvy,
Pope odjíždí na školu a JJ si koupil loď. A my máme supr surfařský obchod.
Jo, to je dobře, ne?
Jo.
Promiňte. Nechci vás rušit.
Můžeme vám pomoct?
Ano. Chci vám všem říct, že je pozoruhodné, co jste dokázali.
Royal Merchant,
Eldorádo,
Denmark Tanny.
Působivý životopis.
Říkal jsem si, jestli byste se laskavě nepodívali
na jeden můj předmět.
Jo? Co je to za předmět?
Je to rukopis.
Prošetřil bych to sám, ale jsem na to už příliš starý.
Potřebuju partnery a vy jste první na mém seznamu.
- Můžu? - Doufal jsem, že budete chtít.
Rok 1718. Panejo, je to starý.
Zápisy z výstav,
data.
Tohle je kapitánův deník. Ukazuje přesnou polohu lodi.
Přesná místa, kudy se loď plavila
a kde zastavila.
Kdo je ten kapitán?
Edward Teach.
Černovous.
No do hajzlu.
Překlad titulků: Veronika Kubíčková