Tak pojďte dál.
Wes doufal, že přijdete. Čeká vás.
Vítejte. Tudy.
Dobrý den.
Pojďte dál.
Kudy…
- Ta první místnost. - Aha.
Smrdí to tady zatuchlinou.
Řeknu…
Řeknu Wesovi, že jste tu.
Wesi, jsou tady.
To je skvělé. Ať jdou dál.
Pojďte dál. Zahřejte se u ohně.
Rád vás vidím.
Omlouvám se, že jste museli absolvovat cestu až sem,
ale…
Tohle nemůžu probírat na veřejnosti.
Zmínil jsem Černovouse,
ale opravdu mi nejde o žádný poklad.
Můj předek, Francis Genrette,
byl britský důstojník, který tohohle piráta chytil a zabil.
Váš přímý předek?
Bohužel ano.
Poté, co sťal Černovousovi hlavu,
zabil i Elizabeth, Černovousovu manželku.
A od té doby, už celých 300 let,
pronásleduje rodinu Genrettových Elizabetin duch.
Naši rodinu stíhají násilné smrti.
Včetně mojí dcery.
Larissa byla Chandlerova žena.
Má dcera Elizabeth viděla
týden před svou smrtí.
Teď…
se zjevila i mně.
Takže vím, že mi nezbývá moc času.
Jasně.
Mrzí nás, že se vám něco takového stalo.
Ale co potřebujete od nás?
Ano. Samozřejmě.
Přejdeme rovnou k věci. Chandlere.
Domníváme se, že jsme našli způsob, jak kletbu zlomit.
Elizabeth před svojí vraždou prosila Francise,
aby jí z manželovy lodi přinesl dárek, který dostala od svého muže.
Nic pro ni nemělo větší cenu.
Byl to amulet.
Její žádost nevyslyšel a zabil ji.
Ale když ten amulet najdeme
a splníme Elizabetino poslední přání,
pak podle mě zlomíme kletbu,
která naši rodinu pronásleduje víc než 300 let.
Aha.
A kde jste říkal, že ten přívěsek je?
No vidíte.
Na jeho poslední lodi.
Na lodi Adventure.
Super.
Podle všech záznamů tam amulet byl,
když ji potopili u pobřeží Kozího ostrova.
To místo přece pobřežní stráž celé odkryla.
To ano, ale oni nevěděli to, co víme my.
Neměli totiž tohle.
V kapitánské kajutě za čelem postele
je tajná skříňka.
Potápíte se?
Ano. Všichni se potápíme.
Ale jenom když nám někdo dobře zaplatí.
To rád slyším.
Jsme připraveni za vaše služby dobře zaplatit.
Padesát tisíc plus výdaje.
Pět tisíc bude záloha.
A vaši odpověď bychom rádi slyšeli okamžitě.
Myslím, že bychom…
Musíme to promyslet.
Hned se vrátíme.
Za minutku jsme zpátky. Díky.
- Co to bylo? - To musíme promyslet.
Tohle je divný. Můžeme zmizet zadními dveřmi.
Vážně chcete poslouchat někoho, kdo má být v kazajce?
Duchové? Kletby?
Je to blázen.
Je to cvok, ale brečí tam nad svojí dcerou. Potřebuje pomoc.
- Potřebuje terapii. Ne náhrdelník. - Je to cvok.
Nevíme, jestli je to celé pravda.
Nemůžete ignorovat to, že tu existuje duch a kletba.
- Vám to nepřijde divné? - Tak jo. Poslouchejte.
Řekněme, že to přijmeme.
- Je to vůbec možné? - Jo.
Pro tebe je možné všechno. Jde mi o ostatní.
Ten vrak je 25–30 metrů pod vodou.
- Proudy budou silné. - Hele.
Vážně teď budeme řešit detaily?
- Ano. - To si piš.
Vážně v takhle těžké chvíli odmítneme peníze zdarma?
- Takoví nejsme. - Nejsou zdarma.
Přinejhorším získáme pět litrů. Končím tuhle debatu.
- Jsou mnohem horší věci. - Můžou nás zavřít.
Dospěli jsme k závěru a bereme to.
Jdeme do toho.
Těch pět litrů máte v ruce?
- Rád si je vezmu. - Vítejte na palubě.
Víte co? Bezpečnější bude, když si je vezmu já.
Viď?
- Dobře. - Díky.
Nebudete litovat. Slibuju.
- Zařídíme to. - JJi?
Věřím vám.
Díky.
- Tak jo. - Jo.
Do toho!
Tak jo. To zvládnu. My to zvládneme.
- Ty vole! - Dobře já!
Ty kráso. Je to jenom malá oslavička.
- Že jo? - Jo. Potřebuješ pivo.
Potřebuju další pivo.
Nazdar, kámo!
Rád tě vidím. Jak se máš?
Vzdal se a zvítězil. Žeru tě!
Jeho táta zastřelil Peterkinovou.
Cos to řekla?
Chceš mi něco říct?
- Hele, jestli… - Odpal, Rafe.
Jestli tady šuškáš kraviny za mými zády,
co kdybys mi to řekla přímo do očí? Co?
Jestli chceš něco říct, tak mně do očí.
- Mně do očí. - Kašli na to.
Ne. Chci slyšet, co říkala.
- Jsme tu kámoši. - Kámoši.
- Co slaví. - To jo.
Nesnáším, když lidi pomlouvají tátu.
To chápu, kámo.
Vždyť ty víš, že to byl dobrej chlap.
Přesně. Byl to úžasnej chlap.
Zlato.
- Ignoruj je. - Ignoruj je?
Jak asi, když to říká přede mnou?
Tohle bych tu od nikoho nečekal.
- Tady ne. - Jasně.
Cos to pozval za lidi?
- Buď v pohodě. - Jo.
Pojď. Půjdeme ven.
Jsem v pohodě. Dám si drink jinde.
Dejte mi… cokoli.
Rafe.
Hollis Robinsonová.
Pracovala jsem s tvým tátou.
No jo, Hollis.
Žena pana Robinsona.
Bývalá, bohužel.
Dlouho jsem tě neviděla. Dospěl jsi.
Ráda tě zas vidím.
No, neměl jsem na výběr.
To nemá nikdo z nás. Tvého otce jsem obdivovala.
Mrzí mě, co se mu stalo.
Díky.
Už tě nějakou dobu sleduju, Rafe.
To, co děláš s nemovitostmi.
Postavil jsi bytový dům na Bayline.
- Zrenovoval jsi okolí kostela. - Maličkost.
Ale je to moje práce, to jo.
Ano, lidi si toho všímají.
Ti správní lidi.
Dělám na menším stavebním projektu
a hledám partnera, co se nebojí hlubokých vod.
Co do toho dá všechno.
Partnera?
- Ahoj. - Dobrý den.
Kdo to je?
Moje kamarádka Sofia.
Tohle je paní…
Paní Robinsonová. Hollis.
Těší mě.
Mě taky moc těší.
Tak jo.
- Opatruj se, Rafe. - Vy taky.
Kdo to je?
Hele…
největší realitní makléřka a lovkyně zajíčků na ostrově.
Aha.
Copak? Snad nežárlíš?
Měla bych, kamaráde?
Záleží na tom, co nabízí.
- Dělám si srandu. - Ty zmetku.
Dělám si srandu.
MUZEUM PIRÁTSKÉ HISTORIE
U pobřeží se nachází přes dva tisíce potopených lodí.
Mnoho z nich je připisováno Černovousovi, kterého Britové zajali
a usekli mu hlavu.
Věděli jste, že Černovousův duch na tomhle pobřeží pořád straší?
Říká se, že za bouřlivých nocí
můžete zaslechnout, jak ve vlnách skřípe jeho loď.
A při troše štěstí
můžete na pláži zahlédnout jeho bezhlavý přízrak.
A co jeho poklad?
To je skvělá otázka.
Černovous byl známý tím, že nashromáždil spoustu zlata a šperků.
Ale nikdo neví, kam to všechno ukryl.
Poblíž Kozího ostrova.
Je to tak.
Většina starých námořníků věří, že se jeho poklad nachází
poblíž Kozího ostrova.
Jak tak koukám na plány lodi,
nejlepší bude vlézt tam tudy.
- Jasně. - A s tou skrýší nekecal.
Tady je to vidět v kapitánově deníku.
V kajutě za čelem postele.
Fakt to myslíme vážně?
- Jo. - Ta loď je tam 300 let.
- Všechno vylovili. - Můžeme to zkontrolovat.
Jo. Mám z toho dobrý pocit. A navíc víme, kde je.
Někde tady.
Právě že nevíme, kde je.
Co pobřežní stráž?
Tam to budou vědět. A prý jsou dost na pohodu.
Tak co se jich zeptat?
Hele, Pope, nedělá tam tvůj strejda?
- Strejda Roger? - Můj strejda?
Ne, to neklapne.
Nikdo na světě tak striktně nedodržuje pravidla
jako strejda Roger.
- To neklapne. - Ani ty ne?
Nedodělal jsem střední.
Maturitu jsem dělal později. Takže rozhodně ne.
Musíme vymyslet něco jiného.
Počkej, JJi,
nedělá tvůj kámoš Boogie u pobřežní stráže?
Ty kráso.
Boogie? Je to záložák.
Ale mohl by to vědět.
To jo, ale je to přístavní krysa.
Žije od výplaty k výplatě.
Takže jestli z něj máme něco dostat,
musíme mu zaplatit.
S čímž nemám problém, jenom…
- Ne. - Dobře.
Odpověď už znáš.
Podle mě by bylo nejlepší,
kdyby měl někdo strejdu, který ví, kde ten vrak je,
a řekl by nám to zadarmo.
No jo, vlastně. Ty jednoho máš.
- Tam bych začal. - Neposloucháš mě.
Jednou mi u něj v garáži spadly krekry a musel jsem ji celou uklidit.
On žádnou tajnou informaci nepustí. Smiř se s tím.
- S tímhle přístupem ne. - Kámo.
Kámo, tvůj strejda možná ví, kde je.
Možná nám to řekne zadarmo. Musíš to jenom zkusit.
- Ty mě pořád neposloucháš. - Možná ti to řekne.
Navíc plebs jsou týmoví hráči, ne?
- Ne. - Ani to nezkusíš?
- Jsme plebs na život a na smrt. - Ne.
- Obětuj se. - Končím. Nebudu se ho ptát.
Dělám teď na jednom projektu
o chátrání dřevěných lodí ve slané vodě
a rozměrech svijonožců. Jen bych potřeboval…
Chceš mi říct,
že po mně chceš, abych porušil svůj slib Bohu a této zemi,
abys mohl dělat bůhvíco u vraku se svými kamarádíčky?
- Nechci, abys zradil Boha. - Zklamals mě.
A nejenom mě, ale i celou svoji rodinu.
Podívej se na mě.
Dej se dohromady, chlapče.
Co se stalo?
Už se mnou asi nikdy nepromluví.
- Pecka. - Neber si to tak.
Hůl nad tebou určitě zlomil už dávno.
Plán B?
Najdeme Boogieho.
Mrzí mě to, ale nemáme.
Díky za zavolání.
Hezký den.
Useknutá hlava. Hnus.
Vaše účtenka.
Zase přijďte.
Až nebude příboj.
Cítíš to?
- Peníze. - Peníze.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Pamatujete si mě?
Na vás nejde zapomenout.
Máte hezký přízvuk. Vítejte u nás.
Co pro vás můžeme udělat?
Něco tu pro vás mám.
To jste nemusel.
Rád vás tohohle místa kdykoli zbavím.
Za férovou cenu.
To nebude třeba.
Nechcete klíčenku?
Nebo skleněný bong, dýmku?
Pomohla by vám.
Moc dobře víte, že o tohle místo přijdete.
Tak proč ho neprodat teď?
Přeju šťastnou cestu do vaší vlasti.
- Co to je? - Dej mi minutku.
Netuším. Panebože.
Táta to dělával pořád. Je to změna územního plánu.
Způsob, jak vyhnat majitele z pozemku.
Je to legální?
Když máš prachy…
Budeme potřebovat víc než pět táců.
Tak jo.
Jdeme na to.
Myslíš, že Boogie bude tady?
Jo, sem chodí všichni ze stráže.
No jo, je tady! Nazdar kámo!
Promiň, to jsem nechtěl.
Byl to fakt těžký strk.
- Čau. - Příště si tu přepadovku nech od cesty.
Nemusíš se bát. I když…
Díky, rád vás zase vidím.
Takže technicky vzato víš, kde je.
- Chápu to dobře? - Jasně, že vím, kde je.
- Třikrát týdně tahám za lano kutrů. - Aha.
A z vás jsou teď slavný hledači pokladů?
Ani náhodou. Je to státní tajemství.
- Chrání tak vrak před chuligány. - Hele.
My tajemství nevyzrazujeme. To víš.
Jsou tu. Zavřený na zámek.
Mě zas zavřou, když se to provalí.
- A přišel bych o důchod. - Hele.
Bude to rychlovka.
- Stačí nám na to hodina. - Maximálně půl hoďky.
- Čtyřicet minut? - Třicet.
- Čtyřicet pět minut. - Maximálně.
Tam a zase ven.
V noci? Jindy to nejde.
Proč to musíme dělat v noci?
Kvůli poloze. Je u základny.
- Víte vůbec něco? - Vaší základny?
Ne, tý jiný. Jasně že naší.
Ve dne si vás hned všimnou.
Dobře. Uděláme to v noci.
- Hodně štěstí. - Ne, Boogie.
Čtyřicet pět minut u vraku, v noci.
No tak, potřebujeme ty souřadnice.
Kolik chceš?
Kolik chci?
Nemůžeš si mě koupit, kámo. To fakt ne.
Boogie, jen mě vyslechni.
Hele, kámo.
Každý má svou cenu.
- Já ne. - Ne.
Třeba ji máš i ty.
Tak jo.
Co ta vaše motorka?
Motorka? Cože?
Líbí se mi. Je fakt hustá.
Jo, to je, ale není na prodej.
To fakt ne. Jenom si z nás utahuje.
- Není na prodej. - Obětuj se pro tým.
- Není… - Obětuj se…
Boogie, můžu s tebou mluvit?
Kámo, to je moje motorka.
Je to moje svoboda.
Moje láska.
To chápu, kámo.
Ale víš jak. Všechno má svou cenu.
Třeba najdeme ten amulet a pak…
Sklapni. Fakt sklapni.
Chytím tě. Už tě skoro mám.
To dáme. Pojďte sem. Kdo chce najít poklad?
- Já! - Jo!
Tak jo. Tři, dva, jedna…
Tak jo. Opatrně. Neběhejte moc rychle.
Kdo ho najde první? Tak rychle.
Parkere, spadl ti meč.
Prý je to tudy.
Tak se na to půjdeme podívat.
Do prdele.
Co příště počkat, až přijedu,
než budete zasahovat do místa činu?
Ano, pane.
Tak jo, hlavně už na nic nesahejte a rychle ho naložte do auta,
než budou mít ti čumilové trauma.
- Ty vole. - Tak jo, raz, dva.
- Nemá u sebe doklady, šerife. - Dobře.
Přemýšlela jsem.
Nemůžeš se potápět sám.
Jasně, že můžu.
Není to bezpečné.
Půjdu s tebou.
Je to 25 metrů pod hladinou. Ve tmě.
- Furt se něčím proplouvá. - Právě proto.
I pro profíky by to byl masakr.
- Což ty nejsi. - Ty taky ne.
Už jsem se rozhodla, takže…
Musíme farmu zachránit. Nevrátím se s prosíkem k našim.
Užijeme si to.
Tak jo.
Jak chceš.
- To je na modrou. - Měl bys jít taky.
Bude to rychlá akce. Tam a zpátky.
Potopí se, omrknou to a pak zase ven.
Nic se nestane.
Tak jo.
Hele, než půjdeš…
- Počkej, než půjdeš… - Počkej.
Pamatuješ si toho týpka, co nás chtěl na aukci přebít?
Jo. Proč? Co se děje?
Přinesl tohle.
Mění územní plán.
Můžou nám tohle místo vzít.
Do prdele.
Ví to ještě někdo?
Jenom Cleo.
Až to Pope zjistí, zblázní se.
- No tak. - Promiň, netušila jsem.
Co budeme dělat?
Můžeme?
Na palubu!
Jdeme na to.
Tak jo, poslouchejte.
Máme souřadnice i výstroj.
Musí to být rychlovka. Jednorázovka.
Proklouzneme tam. Nesmí nás vidět.
Jasný? JJ se potopí.
- Sarah a Cleo… - No…
Taky se potopím.
Dobře.
JJ a Ki se potopí. Já a Pope budeme na lodi.
Sarah a Cleo pojedou k majáku, který je u té základny.
Budete na stráži. A o půlnoci jsme doma.
Čas běží.
- Super. - Jako kdysi.
- Opatruj se. - Jo.
- Mějte se. - Nedělejte žádné kraviny.
Trochu života do toho umírání.
Jsem z vás ve stresu.
Potopíme se, omrkneme to
a přinejhorším odejdeme s prázdnou.
Nic horšího se nestane. Pro nás je to výhra.
Kdo si se mnou dá pivo?
Tak to ne.
Žádný alkohol.
Jen by mě vyklidnil.
Johne B., jsme na území pobřežní stráže.
Jedna hodina, 20 metrů.
To stačí. Zpomalte.
Jsme tady.
JJi, co naše hloubka?
Dvacet čtyři metrů.
Tak jo. Můžeme?
Jdeme na to.
Vypněte motory. Připravte se.
Johne B., drž nás na místě.
Jsou na místě.
Dávej pozor na pobřežní stráž.
Hele, je to jako surfování na Pointu.
Jdeme proti vodě a pak nás strhne proud.
Jo.
Jasně.
Bez toho to nejde?
Ne. Máš tam útesy, ryby…
- Týpka v šedivém. - To taky.
A nezapomeň na dekompresi.
Tři minuty na každých pět metrů. Slyšels mě, JJi?
Jasně.
Jinak?
Dekompresní nemoc. Dusík v krvi,
nesnesitelná bolest, smrt a tak dále.
Tyhle základy má vědět.
Zlato, jsi v pohodě?
- Jo. - Tak super.
- Tak jo. - Jdeme na to.
Můžeme.
Jdu do vody.
Jdu… do vody.
Ki, můžeme?
Jo, můžeme.
Hele, Pope.
Mění se proud. Nevím, jak dlouho loď udržím.
Mají vzduch jen na 45 minut. Bude to rychlovka.
Holky, všechno v pohodě? Žádné čluny?
Vidíš něco?
Zatím ne.
Po stráži ani stopy, ale padá mlha.
Brzo neuvidíme vůbec nic.
Rozumím.
Musím přiznat, že je to lehce nostalgické.
Jednorázovka.
Tam a zpět.
Unáší nás proud. Zpátky doprava.
- Druhá pravá. - Do prdele.
Super. Drž nás tady.
Máš pravdu. Mění se proud.
Ztrácím je.
Kolik máme času? Jak jsme na tom?
- Patnáct minut. - Ta mlha houstne.
Pospěšte si.
JJi. Pojď sem.
Hele.
Netuším.
Ki!
Ne! Hej! Pomoz mi!
Pomoz mi!
Ne! Kiaro!
Ne!
Tady!
JJi!
Jak to vypadá, holky? Pořád dobrý? Vidíte něco?
Slyšela jsi to?
- Co? - Tohle.
Do prdele. To není dobrý.
Kluci, někdo k vám jede.
Rychle vypadněte. Někdo k vám jede, ale není to stráž.
- Slyšíš to? - To je jenom loď. Klídek.
- Pope? Johne B.? - Vypni motor.
- Je vypnutý. Všechno je vypnuté. - I světla?
- K zemi. To bude dobrý. - K zemi.
Pěkně pomalu.
Ne! Kiaro!
Jsme blízko!
Musí to být tady!
JJi!
Ještě to objedeme.
Dobře?
- Kolik jim zbývá času? - Pět minut.
- Musíme je vytáhnout. - Jdeme je najít.
Vidíš ho? Už by tu měl být.
Ahoj.
Kyslík. Musíme ven.
Musíme pryč. Jasný?
Jo.
Je ti něco?
Nic. To bylo o fous.
- To jo. Kdo to kurva byl? - Kde je John B.?
Johne B.!
- Hej! Johne B.! - Johne B.!
- To je JJ a Ki. - Plavte sem.
Rychle! Dělejte! Vidíme vás. Přestaňte řvát!
- Tak jo. - Kde sakra je?
Hej! Tady jsem!
Támhle je! Vidíte?
Je támhle! Přímo před náma.
Tady! Dělejte! Rychle!
Pope, žebřík.
- Žebřík. - Žebřík.
Ki, dej mi svoje věci.
- Kde máš kompenzátor? - Je pryč.
- Jak jako pryč? - Prostě je pryč.
- Byl tam chlap… - Jsi v pohodě?
- Snažil se nás zabít. - Viděli jsme další loď.
Mají zbraně, musíme vypadnout.
Ne, ty to nechápeš.
- Dole je chlap… - Je tu loď. Jela kolem.
Ty vole, co to máš s rukou?
- Dole jsem nebyl sám. - Cože?
Bodli mě harpunou.
- Kdo? A kam šli? - Vytáhni ten žebřík.
- Ten žebřík. - Počkej.
- Jsi v pohodě, kámo? - Jo, jsem.
- Hlavně rychle odsud. - Dělej!
Slyším loď.
Támhle!
Už volali?
Ještě ne.
Jakmile zavolají, dej mi vědět.
Teď jdi. Něco dělám.
Díky za pozvání, Hollis.
Můžu si dát další?
No jasně. Dej.
Vzpomínáš si, co jsem ti říkala?
Mám pro tebe nabídku.
Můžeš být součástí něčeho výjimečného.
- To je Kozí ostrov. - Ano.
Ten vlastní Genrettovi.
30 kilometrů pobřeží.
Největší nezastavěný pobřežní pozemek
na východním pobřeží.
Dal jim ho král v roce 1718. Nikdy ho neprodali. Nikdy nebyl naceněn.
Za pár let bude mít druhá část ostrovu vysokou hodnotu
a zbyde jen Kozí ostrov. A teď…
Hledají vybranou skupinu partnerů, která ty pozemky koupí.
A proč zrovna já?
Jsi mladý, plný nadšení,
znáš to tady a…
Líbíš se mi, Rafe. Nebudu lhát.
- Víš, co je na tom nejlepší? - Co?
Chceš vědět, proč to prodávají? Po všech těch letech?
Myslí si, že tam straší.
Černovous.
Děláte si prdel?
- Ne. - Vážně?
Jo.
Máme jedinečnou příležitost vydělat jmění,
protože ten páprda věří na duchy.
Tak co?
Máš zájem?
Chceš vědět víc?
Jo, chci.
Super.
- Co se stalo? - Někdo nás chtěl zabít.
Co? Proč? To nedává smysl.
Šlo mu o to samé co nám.
To nebude obyčejný amulet. Ten starouš nám něco tají.
Jestli tam na vás někdo čekal, pak je za tím příběhem víc.
Bolí mě žaludek.
Hele, podstoupili jste dekompresi?
Tak já to teda zopakuju.
Někdo se nás snažil zabít. Na to nebyl…
Mají dekompresní nemoc. Musí do nemocnice. Hned.
Hlavně klid. Jenom máš v krvi bublinky.
Mám v krvi bublinky?
Neboj. Budete v pohodě.
Dělej, Johne B.
Snažím se.
Opatrně!
Dýchejte zhluboka.
Johne B., jeď rychleji!
- Kurva. - Hej!
- Kdo tam s vámi byl? - Netuším.
Ale tomuhle neuvěříte.
Co to je?
Našli jste ho?
- Ty vole. - Cože?
- To je to, co hledali. - Ty kráso.
- Proč jsi nic neřekl? - Snažím se neumřít.
- Johne B.! - Snažím se!
Jsi fakt nejlepší!
Padesát táců.
To mě poser.
- Padesát táců. Cink. - Stálo to za to.
- Rychle. Jdeme. - Máš ji?
- Tady. - Dělej, Pope.
Držím tě. Jdeme.
Rychle.
Držím tě.
Potřebujeme pomoc!
- Držím tě. - Dobře.
Držím tě.
Životní funkce i duševní stav jsou stabilizované. Bolest ustupuje.
Ale musejí zůstat v hyperbarické komoře.
Budou v ní příštích 12 hodin.
Dobrá zpráva je, že budou v pohodě.
Jen musí zůstat v komoře.
Ty vole.
Hlavně že přežijou.
Než je pustí, šel bych ke Genrettovým a požadoval prachy za amulet.
Nevím, jak vy, ale po tom všem
nám dluží víc než padesát táců.
To myslíš vážně?
- Má pravdu. - Trávíš moc času s JJem.
Ten týpek před námi něco tají. Takže tohle má rozhodně větší hodnotu.
Musíme za ním. Hned.
Pope, kámo, něco ti řeknu.
Naprosto s tebou souhlasím.
- Drsňák Pope. - Jako fakt?
- Jo, chceme rozhodně víc. - Starouš nás chce natáhnout.
Jasně, jedeme.
- Nastupovat. - Jedeme si pro prachy.
Ki.
Málem jsi umřela.
Neměl jsem ti dovolit tam jít.
A kdo by ti zachránil život?
Kdybych tam nebyla, dostal by tě.
Fajn. Ale taky jsem tě zachránil.
To jo.
Díkybohu.
Myslela jsem, že to teď bude jiné.
Ale zase stojíme proti celému světu.
Spíš proti celému vesmíru.
A vyhráváme.
Vážně.
Sice jsi rapl, ale fajn.
Ty jo.
Musíme tu být 12 hodin.
Co budeme dělat?
Určitě něco vymyslíme.
Doktorka Robertsová na pokoj 43.
Kvůli tomu amuletu je chtěli zabít.
Jakou má asi cenu?
Ukážeme mu to a něco navrhneme.
Milion dolarů.
To zní dobře.
Táta mě naučil netroškařit.
Koukejte. Co to sakra je. To je Shoupe?
Ne. Otočíme to.
- Zapomeň. - Proč? Ne.
Nepojedeme vstříc fízlům.
Přesně. Je to moc riskantní.
Když se otočíme, půjdou po nás.
Pokračuj v cestě.
Dobře.
A tady ho máme.
Poldů se nebojím.
Nic jsme neprovedli.
- Tady je máme. - Shoupe.
Velcí lovci pokladů.
- Jo. - Tak pojďte. Hoďte mi lano.
Mám kliku.
Chtěl jsem za vámi jet.
Aha. A můžeme vědět proč?
Kvůli tomu chlapovi, co tu bydlí.
Včera jste s ním mluvili.
Aha.
Takže jste s ním mluvili?
- Jo. - Tak to máme potvrzené.
Tak ten starý pán je tam.
Mrtvý.
A kromě jeho zetě jste poslední, kdo ho viděl.
Ta kletba?
Takže tady musíte zůstat.
Hezky si všichni vystupte.
Trochu si promluvíme.
Překlad titulků: Sebastian Jágr