Stig på. Wes håpet dere ville komme. Han har ventet.
Velkommen. Denne veien.
Hei.
Kom inn.
-Bare inn i rommet ved siden av. -Ok.
Dette stedet lukter lik.
Jeg skal…
Jeg skal si ifra til Wes.
Wes, de har kommet.
Bra. Vis dem inn.
Kom inn. Varm dere litt ved peisen.
Godt å se dere.
Beklager at jeg dro dere ut hit,
men jeg…
Jeg kan ikke snakke om dette offentlig.
Jeg nevnte jo Svartskjegg,
men jeg er ikke interessert i skatter.
Stamfaren min, Francis Genrette,
var den britiske offiseren som drepte den beryktede piraten.
Din direkte stamfar?
Ja, dessverre.
Etter at han hadde halshugget Svartskjegg, drepte han piratens kone, Elizabeth.
Og siden den gang, i 300 år,
har generasjoner av Genrettes blitt hjemsøkt av Elizabeths gjenferd.
Og dødd brutale døder.
Blant andre min datter.
Larissa, Chandlers kone.
Datteren min så Elizabeth
en uke før hun døde.
Og…
Nå har jeg hatt et besøk.
Så jeg vet at jeg ikke har mye tid.
Akkurat.
Det er leit å høre om det du har opplevd,
men hva ønsker du fra oss?
Selvsagt, du har rett.
La oss komme til saken. Chandler.
Vi har funnet en måte å bryte forbannelsen på.
Rett før hun ble drept, tryglet Elizabeth Francis
om å hente fra mannens skip et minne han hadde gitt henne.
Hennes kjæreste eiendel.
En amulett.
Han avslo anmodningen og drepte henne.
Men om vi finner amuletten
og oppfyller Elizabeths siste ønske,
tror jeg det vil bryte forbannelsen
som har hjemsøkt familien min i over 300 år.
Ok.
Unnskyld, hvor sa du at dette halskjedet befinner seg?
Svartskjeggs siste skip.
Adventurer.
Perfekt.
Ifølge alt vi vet, var amuletten der ennå da skipet ble senket utenfor Goat Island.
Ja, men kystvakta har gravd ut stedet for lengst.
De visste ikke det vi vet.
De hadde ikke denne.
Det er et hemmelig rom bak sengegavlen i kapteinens lugar.
-Dykker dere? -Ja, vi dykker. Alle sammen.
Men vi gjør det bare hvis prisen er rett.
Utmerket.
Vi er villige til å tilby en pen sum for tjenestene deres.
Femti tusen, pluss utgifter.
Fem tusen på forskudd.
Og vi vil gjerne ha et svar umiddelbart.
Vel, jeg tror vi…
Vi må bare tenke gjennom det.
Vi er straks tilbake.
Bare et øyeblikk. Takk.
Hva var det der?
Dette er merkelig. Vi kan snike oss ut bakveien.
Skal vi lytte til fyren som hører hjemme på galehus?
Besøk? Forbannelser?
Han er gal.
Åpenbart, men han gråter for datteren. Han trenger hjelp.
-Han trenger terapi, ikke et halskjede. -Han er sprø. Vi aner ikke om det er sant.
Dere kan ikke bare ignorere et spøkelse og en forbannelse.
-Er ikke alt litt merkelig her? -Ok. Folkens.
La oss si at vi tar på oss jobben.
-Er det mulig? -Ja.
Jeg visste du ville si det. Dere andre?
Skipsvraket er på 25-30 meters dyp.
-Det er sterke strømmer. -Dere.
Skal vi dvele ved detaljene?
-Ja! -Det er… Absolutt.
Skal vi avslå gratis penger når vi trenger det mest?
-Det er ikke oss. -Ikke gratis.
Det verste som kan skje, er at vi drar hjem 50 000 rikere.
-Det kan skje verre ting. -Vi kan havne i fengsel.
Vi har bestemt oss. Vi gjør det.
Vi tar jobben.
Er det forskuddet på fem tusen?
-Hit med dem. -Velkommen om bord.
Vet du hva, jeg tror jeg skal passe på disse.
Ok?
-Greit. Jo da. -Takk.
Du vil ikke angre, sir. Jeg lover.
-Vi får jobben gjort. -JJ.
Jeg stoler på dere.
Takk.
Kom igjen. Jeg fikser dette. Skal vi se.
Kom igjen, baby!
Å dæven. En liten harmløs feiring.
-Ikke sant? -Du trenger en øl.
Jeg trenger påfyll.
Ja, kjære bror!
Der er han! Hvordan går det, baby? Ga alt for seieren. Jeg elsker deg.
Faren hans skjøt sheriff Peterkin.
Hva sa du?
Har du noe å si?
-Hvis du vil… -Stikk av, Rafe.
Hør her. Hvis du vil hviske pisspreik bak ryggen min,
så si det heller til meg. Jeg står her.
Hvis du har noe å si, si det til meg.
-Si det så jeg hører. -Så, så!
Nei, jeg vil bare høre hva du sa.
-Alle er venner her. -Ja.
-Venner som feirer. -Ja.
-Jeg liker ikke at folk snakker om pappa. -Nei, jeg skjønner.
-Han var en bra mann, Rafe. -Det stemmer. Han var en stor mann!
Hei.
-Ikke hør på dem. -Ikke høre?
De står rett foran meg. Jeg forventer det ved elveskillet, men ikke her.
-Ikke her. -Jeg vet det.
-Hvem har du invitert på festen din? -Kom igjen, det går bra!
Kom, la oss gå ut litt.
Det går bra. Jeg går bare et annet sted.
Gi meg en… Hva som helst.
Rafe.
Hollis Robinson. Jeg jobbet mye med faren din.
Hollis, ja. Kona til Mr. Robinson.
Ekskone, er jeg redd.
Lenge siden sist. Du har blitt voksen.
Hyggelig å se deg.
Jeg hadde ikke noe valg.
Det har vel ingen av oss. Jeg beundret faren din.
Jeg er lei for det som skjedde.
Takk.
Jeg har fulgt med på deg, Rafe.
Alle eiendomsavtalene.
Du bygget den leiligheten på Bayline.
-Renoveringen av kirketomta. -Det var ikke mye.
-Men jeg fikk det til. Så… -Ja. Folk legger merke til sånt.
De rette folkene.
Jeg har et lite utviklingsprosjekt på gang,
og jeg leter etter en partner som ikke er redd for nye farvann.
En som er villig til å satse alt.
Partner?
-Hei. -Hei.
Hvem er dette?
Det er en venn av meg, Sofia.
Sofia, dette er Mrs…
Miss Robinson. Hollis.
-Hyggelig å møte deg. -Gleden er på min side.
Vel…
-Ha det godt, Rafe. -Du også.
Hvem er hun?
Hun er bare…
Hun er den største eiendomsmegleren/cougaren på øya.
Å.
Er du sjalu?
Burde jeg være det, venn?
Det kommer an på hva hun tilbyr.
-Jeg tuller. -Jeg hater deg.
Jeg tuller.
SJØRØVERHISTORISK MUSEUM
Det er over 2000 sunkne skip utenfor kysten her.
Mange tilskrives Svartskjegg, før han ble fanget av britene,
som kappet hodet av ham.
Og visste dere at Svartskjeggs gjenferd fortsatt hjemsøker disse vannene?
Det sies at på stormfulle netter
kan man høre spøkelsesskipet hans knirke i bølgene.
Og hvis du er heldig, kan du se det hodeløse spøkelset på stranden.
Hva skjedde med skatten?
Godt spørsmål, kompis.
Svartskjegg skal ha samlet opp en formue i gull og juveler, men
hvor han gjemte den, vet ingen sikkert.
Det var nær Goat Island.
Det stemmer.
De fleste av de gamle sjøulkene rundt her tror at det var nær Goat Island.
Ok, ifølge plantegningen av skipet er det nok best å gå inn her.
-Ja. -Genrette hadde visst peiling.
Se her. Et hemmelig rom i kapteinens lugar.
Her, bak sengegavlen.
Diskuterer vi dette fortsatt?
-Jepp. -Skipet har ligget der i 300 år.
-Det har vært folk på det. -Det skader ikke å sjekke.
Ja. Det føles riktig. Og vi vet at det er i dette området.
Vi vet ikke nøyaktig hvor det er.
Hva med kystvakta?
De vet det nok. Kystvakter er kule, vi kan bare spørre dem.
Vent. Pope, er ikke onkelen din i kystvakta?
-Onkel Roger. -Onkel Roger?
Nei, det går ikke.
Onkel Roger er den mest firkanta regelrytteren i verdenshistorien.
-Det skjer ikke. -Mer enn deg?
Jeg har ikke engang fullført videregående. Det er ikke veldig firkanta.
Så finn på noe annet.
JJ, er ikke vennen din i kystvakta? Boogie.
-Dæven. -Boogs? Han er reserve.
Ja, men han vet det nok.
Greia er at han er en havnerotte. Lever fra hånd til munn.
Så om vi skal få informasjon fra ham, må vi bestikke ham.
Og det er greit for meg, men…
-Nei. -Greit.
Der har du svaret ditt.
For meg hadde det beste vært
at jeg hadde en onkel som visste hvor vraket var,
og som kunne si det gratis.
Å, det er sant. Du har det.
-Det bør være første stopp. -Du lytter ikke.
Da jeg mistet en kjeks på gulvet hans, måtte jeg vaske hele stedet.
Han er ikke av typen som gir ut gradert informasjon.
-Ikke med den innstillingen. -Onkelen din vet kanskje hvor skipet er.
Og kanskje han forteller oss det. Du må bare forsøke.
Nei, du hører ikke etter.
Han kan si ja.
Og spiller ikke Brislinger på samme lag?
-Nei. -Ikke engang en woogity?
-Hva med "Brisling for livet"? -Glem det.
-Ta en for laget. -Jeg spør ham ikke!
Jeg har et prosjekt på gang om forringelse av treskonnerter i saltvann.
Og målinger av rurdannelsen. Jeg trenger bare…
Så du ber meg
svike løftet mitt til fedrelandet og Gud,
så du kan leke deg på et skipsvrak med vennene dine?
-Ikke forråde Gud… -Du overrasker meg.
Du skuffer ikke bare meg, du skuffer hele familien.
Se på meg, gutt.
Du må ta deg sammen, sønn.
Hvordan gikk det?
Det endret hele hans syn på meg.
-Flott. -Ikke vær redd.
Han har nok mistet troen på deg for lenge siden.
Plan B?
La oss finne Boogie.
Nei, det gjør vi ikke, beklager. Takk for at du ringte.
Ha det godt.
Hodet kappet av. Ekkelt.
Kvitteringen.
Velkommen tilbake. Bortsett fra når det er bra bølger.
Lukter du det?
-Penger. -Penger!
-Hei. -God ettermiddag.
Husker dere meg?
Selvsagt.
-Fin aksent. Velkommen til landet vårt. -Kan vi hjelpe deg?
Jeg har noe til dere.
Det var ikke nødvendig.
Jeg kan ta dette stedet fra dere når som helst.
Til en rimelig pris.
Det blir ikke nødvendig. Men hva med en nøkkelring?
Kanskje en glassbong eller en pipe?
Jeg tror du trenger en.
Dere kommer til å miste dette stedet. Hvorfor ikke bare selge nå?
God reise tilbake til hjemlandet.
-Hva er det? -Vent litt.
Jeg vet ikke… Herregud.
Pappa gjorde det ofte. Endre soneinndelingen
for å tvinge tomteeiere bort fra eiendommen sin.
-Er det lovlig? -Hvis du har penger.
Vi trenger mye mer enn 5000 dollar.
Ålreit. Nå fikser vi dette.
-Rockfish. Tror du Boogie er her? -Ja, alle kystvaktene henger her.
Der er han. Halla, kompis!
Det var min feil.
Det var et vanskelig skudd.
-Godt å se deg. -Ikke skrem meg sånn.
Skal ikke skje igjen.
Takk, sir. Godt å se deg.
Så du sier at du teknisk sett vet hvor det er.
-Har jeg rett? -Selvsagt vet jeg hvor det er.
Jeg jobber på kystvaktbåten tre dager i uka,
men dere er berømte skattejegere?
Nei, glem det. Det er en statshemmelighet.
De vil ikke ha en gjeng tullinger nede på skipet.
Vi kan holde på hemmeligheter.
-Vi låser dem inne. -Og jeg blir låst inne om det kommer ut.
-De tar pensjonen min også. -Hei.
Vi skal være raske.
-Vi trenger bare seksti minutter -Tretti minutter.
-Førti minutter. -Tretti.
-Førtifem minutter. -Maks.
Inn og ut. Enkelt.
Det måtte skjedd om natta.
Hvorfor må vi gjøre det om natta?
Stedet er rett ved basen.
-Har dere ikke sjekket? -Ved kystvaktbasen?
Nei, den andre basen. Ja, kystvaktbasen. Om dagen vil dere bli oppdaget.
Greit. Da gjør vi det om natta.
-Lykke til. -Nei, Boogie.
Førtifem minutter, ved vraket, om natta. Kom igjen. Vi trenger bare koordinatene.
Hva er prisen din?
Pris? Jeg kan ikke kjøpes. Jeg har ingen pris.
Boog, hør på meg.
Hør her.
Du har alltid en pris.
-Nei. -Vent…
Kanskje du har det.
Ja, ok.
Hva med den grå sykkelen?
Grå sykkel? Hva?
-Jeg liker den motorsykkelen. Den er rå. -Ja, men den er ikke til salgs.
Vi bytter ikke bort den. Nei, han bare tuller.
-Det er ikke til salgs. Boogie. -Ta en for laget. Ta en…
Boogie, har du et øyeblikk?
Det er sykkelen min.
Hjula mine, friheten min.
Min kjære.
Jeg skjønner deg.
Men, du vet… Priser.
Kanskje vi finner amuletten og så…
Bare hold kjeft.
Dette klarer vi. Kom. Hvem er klare til å finne skatten?
-Jeg! -Ja!
Ok. Tre, to, én…
Kom igjen. Vær forsiktig. Ikke løp så fort.
Hvem finner skatten først? Løp!
Parker, du mistet sverdet.
Der borte, sa jentungen.
Ålreit. La oss gå og ta en titt.
Faen heller.
Neste gang venter dere til jeg kommer før dere flytter på liket, ok?
Ja, sir.
Ålreit. Bare ikke rør noe på åstedet, og la oss få ham inn i bilen
før tilskuerne våre blir mer traumatiserte.
-Pokker heller. -Klar, og én, to.
-Ingen ID på ham, sheriff. -Greit.
Jeg har tenkt litt.
Du kan ikke dykke alene.
-Selvsagt kan jeg det. -Det er ikke trygt.
Jeg blir med deg.
Det er 25 meter ned i mørket.
-Mellom strukturer. -Nettopp.
Det er vrient selv for eksperter.
-Noe du ikke er. -Ikke du heller.
Jeg har bestemt meg. Så…
Vi må redde gården. Jeg kryper ikke tilbake til foreldrene mine.
Det blir moro.
Ok. Da sier vi det.
-Denne skal på den blå. -Du bør dra.
Det blir som et lynangrep. Bare inn og ut.
De kommer seg ned, tar en rask kikk. Ok?
-Det går helt fint. -Ja vel.
Før du drar…
-Vent, før du drar… -Hva?
Husker du Dåren som prøvde å overby oss på auksjonen?
Ja, hvordan det?
Han kom med denne.
De endrer soneinndelingen. Vi kan miste stedet.
Faen.
Vet de andre det?
Bare Cleo.
Pope kommer til å gå i taket.
-Du… -Beklager. Jeg visste det ikke.
Hva skal vi gjøre?
Er dere klare?
Alle om bord!
Da stikker vi.
Ok, folkens, hør her.
Vi har koordinatene og utstyret.
Vi skal inn og ut. Bare én natt.
Vi kommer oss ned og holder oss under radaren.
Greit? JJ, du dykker.
-Sarah og Cleo… -Jeg skal også dykke.
Greit.
JJ og Kie dykker.
Jeg og Pope blir oppe.
Sarah og Cleo, dere kjører ut til fyrtårnet ved kystvaktbasen
og holder utkikk. Vi bør være hjemme før midnatt.
-Klokka går. -Som i gamle dager.
Vær forsiktig.
-Snakkes. -Ikke gjør noe vi ikke ville gjort.
Slapp av, folkens! Ok? Dere gjør meg nervøs.
Vi skal bare dykke ned og se oss rundt.
Om vi ikke finner noe, blir gamlingen skuffa,
og Brislingene vinner. Det er det verste som kan skje.
Noen andre som vil ha en øl?
Nei. Hei! Ingen drikking.
Ok. Hjelper mot nervene bare.
Nå er vi inne på kystvaktas territorium.
Bør være rundt 20 meter. Klokka ett.
Det er nært nok. Senk farta.
Vi er på dykkstedet. JJ, hva er dybden?
Tjuetre meter.
Ok. Klar?
La oss dykke.
Bytt plass. Gjør dere klare. John B, hold oss i posisjon.
-De er på dykkstedet. -Ok. Hold utkikk etter kystvakta.
Det blir litt som å surfe på brytningen.
Vi er oppstrøms, og så bare bærer strømmen oss ut.
-Jepp. -Ok.
Er det nødvendig?
Ja, det er et rev. Du har fisk…
-Og mannen i grå dress. -Det også.
Og ikke glem sikkerhetsstoppet.
Tre minutter på fem meter. Hører du, JJ?
Mottatt.
Ellers skjer hva?
Dykkersyke. Nitrogen i blodet, store smerter, død og så videre.
Hun bør vite det.
Fortsatt lyst?
-Ja. -Ok.
-Kom igjen.
Greit.
Dykker nede.
Dykker
nede.
Greit, Kie. Er du klar?
Ja, jeg er klar.
Pope?
Tidevannet snur. Vet ikke hvor lang tid vi har.
De har uansett bare 45 minutter med luft, så…
Alt bra hos dere? Ser dere kystvakta?
Ser du noe?
Ingenting.
Ingen tegn til kystvakta. Men det er tåke på vei.
-Når den kommer, er vi blinde. -Mottatt.
Jeg må innrømme at dette føles litt nostalgisk.
Bare én natt.
Inn og ut.
Vi driver. Ta den tilbake til styrbord.
-Den andre styrbord. -Faen.
Ok, hold den der.
Tidevannet snur.
Jeg mister dem.
Hvor mye tid har vi, Pope?
-Femten minutter. -Tåken tykner.
Kom igjen, folkens.
JJ, kom hit.
Se her.
Kiara.
Kie!
Nei! Hei! Hjelp!
Hjelp meg!
Nei! Kiara!
Nei!
Her!
JJ!
Alt bra hos dere? Snakk til meg. Ser dere noe?
Hører du det?
-Hva da? -Det.
Å faen. Det kan ikke være bra.
Dere, det er noen andre her.
Kom dere vekk. Ukjent båt på vei. Ikke kystvakta.
-Hører du det? -Det er en båt. Det går bra.
-Pope? John B? -Slå av motoren.
-Den er av. Alt er av. -Er varsellampene av?
-Huk deg ned. -Ned.
Pent og sakte.
Nei! Kiara!
Vi er nære!
Det må være her et sted.
JJ!
Vi tar en runde til.
Ok?
-Hvor mye tid har de igjen? -Fem minutter.
-Vi må få dem opp. -La oss lete etter dem.
Ser du ham? Han burde være oppe nå.
Hei.
Vi må opp.
Vi må opp nå. Ok?
Ja.
Går det bra?
-Ja. Det var nære på! -Jeg vet det.
-Hvem pokker var det? -Hvor er John B?
John B!
-Hei! John B! -John B!
-Faen. Det er JJ og Kie. -Kom hit.
Kom igjen. Vi ser dere. Slutt å rope.
-…kommer. -Hvor er han?
Hei! Her borte!
Der er han. Der borte.
Her borte! Rett frem!
Her borte! Skynd dere!
-Pope, ta stigen. -Ta stigen!
Gi meg utstyret, Kie.
-Vent. Hvor er BCP-en? -Den er borte.
-Hva mener du? -Den er borte!
-Det var en fyr… -Går det bra?
-Det var en fyr som prøvde å drepe oss. -Vi så en båt.
De var bevæpnet. Vi må vekk herfra.
-Nei, det er en fyr der nede… -Det var en båt her.
Hva har skjedd med armen din?
-Det er noen andre der nede. -Hva?
De stakk meg med en harpun.
-Hvem? Hvor ble de av? -Ta stigen. Kjør!
-Ta stigen. -Vent.
Går det bra?
-Det går bra. Bare kjør. -Kjør!
En båt!
Der!
Har de ringt?
-Nei, dessverre. -Gi meg beskjed umiddelbart.
Du kan gå. Jeg er opptatt.
Takk for gjestfriheten.
-Kan jeg ta en til? -Bare forsyn deg.
Husker du avtalen jeg fortalte deg om?
Jeg vil gi deg muligheten
til å bli med på fødselen av noe helt spesielt.
-Det er Goat Island. -Det stemmer.
Den tilhører Genrette-familien.
Atten kilometer kystlinje.
Den største ubebygde kysteiendommen på østkysten.
Overdratt av kongen i 1718. Aldri blitt solgt. Aldri taksert.
Elveskillet blir innlemmet i Figure Eight, og da står bare Goat Island igjen. Og nå
ser de etter en utvalgt gruppe av partnere til å kjøpe den opp.
Men hvorfor meg?
Du er ung, energisk,
du kommer herfra, og…
Og jeg liker deg, Rafe. Det kan jeg godt innrømme.
Og vil du høre det beste?
Vil du vite hvorfor de selger nå, etter alle disse årene?
De tror at det er hjemsøkt. Svartskjegg.
Du kødder.
-Nei. -Seriøst?
Ja.
Vi kan tjene en formue
fordi en gammel mann tror på spøkelser.
Så… Er du interessert?
Skal jeg snakke videre?
-Ja, snakk i vei. -Ja.
-Hva pokker skjedde? -Noen prøvde å drepe oss.
-Hva? Hvorfor det? Det gir ikke mening. -De var ute etter det samme som oss.
Amuletten må være verdt noe. Den gamle fyren skjuler noe.
Så noen ventet der nede? Jeg visste at noe ikke stemte.
Jeg har vondt i magen.
Gjorde dere sikkerhetsstoppet?
Jeg sier det én gang til. Noen prøvde å drepe oss. Vi gjorde ikke…
De har dykkersyke. Vi må få dem på sykehus. Nå.
Ta det med ro. Dere har bare litt bobler i blodet.
-Har jeg bobler i blodet? -Nei da. Du klarer deg.
Kom igjen, John B.
Jeg kjører.
Se opp!
Pust dypt.
Kan du kjøre fortere?
Faen.
-Hvem var det som var der nede? -Aner ikke.
Men dere kommer ikke til å tro dette.
Hva er det?
Fant dere den?
-Dæven. -Hva?
-Det var den han lette etter! -Dæven steike.
-Hvorfor sa du ikke noe. -Jeg holdt på å dø?
-John B! -Jeg forter meg.
Du er en rockestjerne!
Femti tusen!
Fy faen.
-Femti tusen. -Det var verdt det.
-Ok. Kom igjen. -Har du henne?
-Sånn, kom. -Kom igjen, Pope.
Jeg har deg. Kom igjen.
Kom igjen.
Jeg har deg.
Jeg trenger hjelp.
-Jeg har deg. -Ok.
Jeg har deg.
Vitale tegn og mental tilstand er stabile,
og smerteskalaen går i riktig retning. Men de må tilbringe tid i trykkammeret.
De sørget for tolv timer i tanken.
Ok, gode nyheter, de kommer til å klare seg.
De må bare få ned trykket.
-Dæven. -Jeg er glad de har det bra.
Imens drar vi tilbake til Genrette og krever pengene for amuletten.
Etter alt vi har vært gjennom, fortjener vi mye mer enn 50 000.
Hvor kom det fra?
-Ja, hva var det? -Du har hengt for mye med JJ.
Den fyren skjuler noe, og det er verdt mye mer enn 50 000.
Vi må dra til ham. Nå.
Hør her, Pope.
Det er en god idé.
-Barskingen Pope. -Seriøst?
-Ja. Drit i 50 000. -Han lurer oss.
Kom igjen!
-Inn i bussen. -La oss hente pengene!
Kie.
Du døde nesten.
Jeg burde aldri ha latt deg bli med.
Hvem skulle reddet deg da?
Da ville han ha fått tak i deg.
Ok. Jeg reddet deg også.
Det gjorde du.
Takk og lov.
Jeg trodde ting var annerledes nå.
Men det er virkelig oss mot verden, eller hva?
Oss mot universet, vil jeg heller si.
Og vi vinner.
Vi gjør det.
Du er ikke så ille til Dåre å være.
Du vet…
Vi må være her i tolv timer.
Hva skal vi gjøre?
Vi kommer nok på noe.
Dr. Roberts til rom 43.
Om de er villige til å drepe for amuletten,
må den være verdt mye.
La oss vise ham den og foreslå en pris.
En million dollar.
-Høres bra ut. -Tenk stort. Det lærte pappa meg.
Vent. Hva pokker? Er det Shoupe?
Nei, vi snur.
-Ikke gjør det. -Hva? Nei.
-Du går ikke frivillig mot politiet. -Ja, det er for risikabelt.
Om vi stikker, trigger vi jaktinstinktet. Bare hold kursen.
Greit.
-Her kommer han. -Ikke redd for politiet.
Vi har ikke gjort noe galt.
-Der er de! -Shoupe.
Skattejegerne.
-Jepp. -Kast tauet hit.
Nå var jeg heldig. Jeg skulle akkurat til å besøke dere.
Jaså? Og hvorfor skulle du besøke oss?
Dere vet gamlingen som bor her?
-Han dere snakket med i går? -Ja?
Så dere snakket med ham altså?
Ja. Fint du bekreftet det.
Vel, den gamlingen ligger der oppe, død.
Og bortsett fra svigersønnen så dere ham sist.
Forbannelsen?
Så dere drar ingen steder.
Bare kom ut av båten.
Vi har mye å snakke om.
Tekst: Marie Wisur Lofthus