Intrați.
Wes spera să veniți. Vă așteaptă.
Bun-venit! Pe aici.
Bună ziua!
Intrați.
E…
- În camera alăturată. - Bine.
Miroase a hoit aici.
O să… îl anunț pe Wes că ați venit.
Wes, au venit.
Bine. Invită-i înăuntru.
Intrați. Încălziți-vă lângă foc.
Mă bucur să vă văd.
Îmi cer scuze că v-am târât pe toți aici,
dar eu…
Nu cred că pot vorbi despre asta în public.
V-am pomenit de Barbă Neagră,
dar vă asigur că nu mă interesează comorile.
Strămoșul meu, Francis Genrette,
a fost ofițerul britanic care l-a ucis pe faimosul pirat.
Strămoșul dv. direct?
Da, din păcate.
După ce l-a decapitat pe Barbă Neagră,
a ucis-o și pe soția piratului, Elizabeth.
Și, de atunci, preț de 300 de ani,
generații întregi Genrette au fost bântuite de fantoma lui Elizabeth.
Și au murit în chinuri.
Inclusiv fiica mea.
Larissa, soția lui Chandler.
Fiica mea a văzut-o pe Elizabeth
cu o săptămână înainte să moară.
Acum…
Am primit și eu o vizită.
Știu că nu mai am mult timp.
Da.
Ne pare foarte rău că vi s-a întâmplat asta,
dar ce vreți de la noi?
Desigur, ai dreptate.
Să trecem la treabă. Chandler.
Credem că știm cum să rupem blestemul asupra familiei.
Chiar înainte să fie ucisă, Elizabeth l-a implorat pe Francisc
să-i aducă de pe nava soțului ei un obiect pe care i-l oferise el.
Cel mai de preț pentru ea.
O amuletă.
El a refuzat și a ucis-o.
Dar, dacă găsim amuleta
și-i îndeplinim ultima dorință,
cred că va rupe blestemul
care mi-a bântuit familia de peste 300 de ani.
Bine.
Îmi pare rău. Unde ați spus că e colierul ăsta?
Pe nava lui Barbă Neagră.
The Adventure.
Perfect.
Conform documentelor, amuleta era acolo
când nava s-a scufundat chiar lângă Goat Island.
Da, dar Garda de Coastă a excavat locul ăla.
Echipa de excavare nu știa ce știm noi.
Nu aveau asta.
E o cutie secretă ascunsă după tăblia patului în cabina căpitanului.
- Faceți scufundări? - Da. Toți.
Dar o facem doar dacă prețul e corect.
Excelent.
Vă oferim o sumă frumușică pentru servicii.
Cincizeci de mii, plus cheltuieli.
Cinci mii avans.
Am vrea să ne dați un răspuns pe loc.
Cred că noi…
Trebuie să ne gândim bine.
Ne întoarcem imediat.
Doar o clipă. Mulțumesc.
Ce-a fost asta?
E dubios. Ne-am putea strecura prin spate.
Vreți să-l ascultăm pe unul care e nebun de legat?
Vizite? Blesteme?
E dus cu pluta.
E nebun, dar își jelește fiica. Trebuie ajutat.
- Are nevoie de terapie, nu de colier. - E nebun.
Nici nu știm dacă e adevărat.
Nu poți ignora faptul că există o fantomă și un blestem.
- Nu vă simțiți ciudat? - Bine, copii.
Să zicem că acceptăm propunerea.
- Am putea s-o facem? - Da.
Știam că tu asta vei spune. Ceilalți?
Epava e la 25-30 m adâncime.
- Curenți puternici. - Da.
Vrei să ne poticnim de detalii?
- Da! - E…100%.
În vremuri de restriște, renunțăm la bani gratis?
- Nu ne stă în fire. - Nu e gratis.
În cel mai rău caz, primim 5.000. Punct.
- Nu e cel mai rău caz. - Putem ajunge la închisoare.
Am tras concluzia și o facem.
Acceptăm propunerea.
Avansul de 5.000 e aici?
- Dă-ni-l. - Bun-venit la bord.
O să-i pun eu bine.
Știi?
- Sigur. - Mulțumesc.
Nu veți regreta, domnule. Vă promit.
- O să ne facem treaba. - JJ.
Mă încred în tine.
Mulțumesc.
Haideți! Să vedeți!
Așa!
Sărbătorim și noi puțin.
- Nu? - Absolut. Ia o bere.
Mai vreau de băut.
Da, fratele meu!
Uite-l! Ce faci, nebunule?
Te iubesc, frate!
Tatăl lui a împușcat-o pe Peterkin.
Ce ai spus?
Ai ceva de comentat?
- Dacă vrei… - Las-o, Rafe.
Dacă vrei să mă bârfești aiurea,
spune-mi verde-n față, că sunt aici!
Dacă ai ceva de spus, spune-mi!
- Spune-mi în față. - Bine.
Vreau să aud ce ai spus.
- Suntem prieteni. - Toți.
- Sărbătorim puțin. - Da.
Nu-mi place când vorbesc de tata.
Nu, înțeleg.
Rafe, a fost un om bun.
Așa e. Un om grozav!
Băi!
- Nu-i asculta. - Lasă.
Cam greu când mi-o zic direct.
Așa se face la Săraci, nu aici.
- Nu aici. - Știu.
Ce-i asta? Pe cine ai invitat?
- Haide, n-are nimic! - Da.
Hai să luăm o gură de aer!
N-am nimic. Mă duc să beau în altă parte.
Dă-mi ceva… Ce-o fi.
Rafe.
Hollis Robinson.
Am lucrat mult cu tatăl tău.
Da, Hollis.
Soția dlui Robinson.
Da, fosta.
Nu te-am mai văzut de câțiva ani. Ai crescut.
Mă bucur să te văd.
N-am avut de ales.
Niciunul dintre noi n-are. L-am admirat pe tatăl tău.
Regret ce s-a întâmplat.
Mulțumesc.
Te-am urmărit, Rafe, să știi.
Te-ai mișcat în imobiliare.
Tu ai construit apartamentul de pe Bayline.
- Ai renovat terenului bisericii. - O nimica toată.
Dar am reușit. Deci…
Da. Lumea observă.
Lumea bună.
Eu am un proiect în lucru
și caut un partener mai temerar de soi.
Cineva care să se implice.
Parteneri?
- Bună! - Bună!
Ea cine e?
E prietena mea, Sofia.
Sofia, ea e dna…
Dra Robinson. Hollis.
Încântată!
De asemenea, Sofia.
- Bun. Ai grijă de tine, Rafe. - Și tu.
Cine e?
E doar…
O agentă imobiliară de succes/nimfomană.
Ce, ești geloasă?
Ai vrea să fiu, prietene?
Depinde ce oferă.
- Glumesc. - Te urăsc.
Glumeam!
MUZEUL PIRAȚILOR
Peste 2.000 de nave scufundate în zona aceasta.
Multe fiind ale lui Barbă Neagră până a fost prins de britanicii
care i-au tăiat capul.
Fantoma lui Barbă Neagră încă mai bântuie aceste țărmuri.
Se spune că, în nopțile furtunoase,
îi auzi nava-fantomă scârțâind pe valuri.
Și, dacă ai noroc, poți vedea și fantoma fără cap pe plajă.
Ce s-a ales de comoara lui?
E o întrebare bună, amice.
Barbă Neagră se pare că a strâns o avere în aur și bijuterii,
dar nimeni nu știe unde a ascuns-o.
E lângă Goat Island.
Așa e.
Moșnegii de pe-aici cred că e pe undeva
pe lângă Goat Island.
Bine, dată fiind schema navei,
cel mai bine am intra pe aici.
- Da. - Genrette nu glumea.
În jurnalul căpitanului, e un compartiment secret.
În spatele tăbliei patului.
Chiar mai vorbim despre asta?
- Da. - Nava e acolo de 300 de ani.
- S-au recuperat toate. - Nu strică să verifici.
Da. Și știm unde e. În zona asta.
Doar că nu știm exact unde e.
Și Garda de Coastă?
Ei sigur știu. Am auzit că sunt de treabă.
Îi putem întreba.
Stai, Pope, unchiul tău nu e la Garda de Coastă?
- Unchiul Roger? - Unchiul Roger? N-o să meargă.
Unchiul Roger e cel mai cinstit om din câți au trăit vreodată.
- Nu merge. - Mai cinstit ca tine?
N-am absolvit liceul.
Am dat direct bacul. Nu e ca la carte.
Deci… alte opțiuni.
Stai, JJ.
N-ai un prieten acolo? Boogie.
Vai de mine!
Boogs? E rezervă.
Da, dar cred că știe.
Nu asta spun. E sărac lipit.
Trăiește de pe-o zi pe alta.
Deci, dacă e să obținem ceva de la el,
va trebui să-l mituim.
Nu mă deranjează, dar…
- Nu. - Bine.
Uite-ți răspunsul.
În cel mai bun caz,
dacă aș avea un unchi care știa unde e epava,
poate ne-ar spune pe gratis.
Așa e, ai tu unul.
- La el trebuie să apelăm. - Nu pricepi.
Am scăpat un biscuit în garajul lui și am făcut curățenie generală.
Nu-ți oferă el informații secrete. Punct.
- Dacă o spui așa! - Băi!
Unchiul tău ar putea ști exact unde e
și ne-ar putea spune gratis, dar trebuie să încerci.
Nu, nu vrei să pricepi.
Ar putea accepta.
Și parcă albiturile lucrau în echipă.
- Nu. - Nici măcar o chestie?
- Nu era „albituri pe viață”? - Absolut.
- Sacrifică-te! - Nu. Nu-l întreb.
Am un proiect la care lucrez
despre deteriorarea goeletelor de lemn în apă sărată.
Măsurăm și depunerile de scoici. Am nevoie…
Deci vrei să spui
că vrei să-mi trădez jurământul față de patrie și Dumnezeu
ca să mergi tu la epavă cu prietenii tăi huligani?
- Nu să-l trădezi pe Dumnezeu. - Mă șochezi.
Nu mă dezamăgești doar pe mine, dezamăgești toată familia.
Uită-te la mine!
Vino-ți în fire, băiete!
Cum a fost?
Nu cred că se mai uită la mine.
- Bun. - Nu te amărî, Pope.
Nu mai are așteptări de la tine de mult.
Planul B?
Hai la Boogie.
Nu, îmi pare rău.
Mulțumesc că ați sunat.
Bine, o zi bună!
Cap tăiat. Scârbos.
Chitanța dv.
Vă mai așteptăm! Mai puțin când sunt valuri bune.
Simțiți mirosul?
- Bani. - Bani.
- Bună! - Bună, doamnelor!
Mă mai știți?
Cum să uităm?
Îmi place accentul. Bine ai venit!
Cu ce vă ajutăm?
Am ceva pentru voi.
Nu trebuia!
Vă pot scăpa oricând de locul ăsta.
La un preț corect.
Nu cred că e necesar.
Dar nu vreți un breloc?
Poate un bong de sticlă, o pipă?
V-ar prinde bine.
O să pierdeți locul ăsta.
Mai bine vindeți acum.
Drum bun spre țara natală!
- Ce e? - O clipă.
Nu știu… Doamne!
Tata făcea asta mereu. Schimba încadrarea.
Îi forța pe proprietari să vândă.
E legal?
Dacă ai bani s-o faci.
Ne trebuie mai mult de 5.000 de dolari.
Bine.
Haide s-o facem!
- Rockfish. Crezi că Boogie e aici? - Da, aici vine Garda de Coastă.
Uite-l! Boogie, frate!
Scuză-mă, din greșeală.
Oricum n-o nimereai, nu?
- Mă bucur să te văd. - Nu veni așa, omule.
Nu mai fac. Poate.
Mersi. Mă bucur să te revăd.
Deci spui că știi unde e.
- Asta vrei să spui. - Sigur că știu unde e.
Eu trudesc la Gardă trei zile pe săptămână și voi sunteți vânători de comori?
Nu. Nu, e secret de stat.
Nu vor să distrugă epava toți damblagiii.
Știm să ținem un secret. Eu sunt discret.
Sunt acolo. Ferecate.
Ferecat o să fiu și eu dacă se află.
- Și rămân fără pensie. - Stai.
Ne mișcăm repede.
- O oră stăm, cel mult. - Maxim 30 de minute.
- 40 de minute. - 30.
- 45 de minute. - Maxim.
Și gata. Simplu.
Trebuie s-o faceți noaptea.
De ce trebuie s-o facem noaptea?
E lângă bază.
- Nu v-ați interesat? - La Garda de Coastă?
Nu, cealaltă. Da, la Garda de Coastă.
Vă vor vedea în timpul zilei.
Bine. O facem noaptea.
- Baftă! - Nu, Boogie.
45 de minute la epavă, noaptea.
Haide, omule. Ne trebuie doar coordonatele exacte.
Cât vrei?
Cât vreau?
Nu pot fi cumpărat. N-am preț.
Boog, ascultă-mă.
Ascultă.
Mereu ai un preț.
- Nu. - Nu.
Poate că ai.
Bine.
Ce zici de motorul ăsta?
Motorul? Ce?
Îmi place motocicleta aia. E tare.
Știu că e tare, dar nu e de vânzare.
Nu o dăm. Nu. Glumește.
- Nu e de vânzare. - Sacrifică-te.
- Nu e… - Sacrifică…
Boogie, hai să discutăm!
E motorul meu.
E libertatea mea.
E iubirea mea.
Frate, te înțeleg.
Dar prețurile…
Poate găsim amuleta și apoi…
Taci! Te rog, taci.
Ne descurcăm. Adunarea! Cine vrea să găsească comoara?
- Eu! - Da!
Bine. Trei, doi, unu…
Hai! Aveți grijă. Nu alergați așa de repede.
Cine va găsi primul comoara?
Parker, ai scăpat sabia.
Puștiul a spus că e pe aici.
Bine. Hai să vedem despre ce e vorba.
Fir-ar al naibii!
Data viitoare așteptați până vin înainte de a scoate cadavrul.
Da, domnule.
Nu atingeți nimic și hai să-l încărcăm
înainte să-i traumatizăm și mai mult.
- La naiba! - Gata și unu, doi.
Nu are acte, domnule.
Bine.
M-am tot gândit.
- Nu te poți scufunda singur. - Sigur că pot.
Dar e periculos.
Vin și eu.
E la 25 m adâncime, în beznă.
- Și printre obstacole. - Exact.
E complicat și pentru experți.
- Ceea ce tu nu ești. - Nici tu.
M-am hotărât deja.
Trebuie să salvăm ferma. Nu mă întorc la părinții mei.
O să fie mișto.
Bine.
S-a stabilit.
- Asta e pe albastru. - Du-te.
O să ne mișcăm bine. Rapid.
Îi lăsăm acolo, aruncă o privire, atât.
O să fie bine.
Bine.
Înainte să pleci…
- Înainte să pleci. - Ce?
Îl mai știi pe snobul ăla care voia să ne ia terenul?
Da. Ce-i cu el?
A adus asta.
Ne schimbă încadrarea.
Am putea pierde terenul.
Rahat!
Mai știe cineva?
Doar Cleo.
Să vezi ce se agită Pope.
Îmi pare rău. Nu știam.
Ce-o să facem?
Sunteți gata?
Urcați!
Haide!
Bine. Fiți atenți!
Avem locația. Avem echipamentul.
Ne mișcăm rapid. E doar o noapte.
Ne strecurăm, fentăm radarul.
Bine? JJ, tu te scufunzi.
- Sarah și Cleo… - De fapt…
Și eu cobor.
Bine.
JJ și Ki se scufundă.
Eu și Pope rămânem sus.
Sarah și Cleo, voi mergeți la farul de lângă baza Gărzii de Coastă.
Stați de pază. Suntem acasă până la miezul nopții.
Timpul trece.
Ca pe vremuri.
- Ai grijă. - Da.
- Pa! - Să nu faceți vreo prostie!
Băieți, liniștiți-vă!
Mă băgați în sperieți.
Ne scufundăm, aruncăm un ochi.
De n-o găsim, se oftică moșul, dar noi mergem acasă.
Albiturile câștigă. Aia e.
Cine bea o bere cu mine?
Nu. Nu!
Fără băutură.
Bine. Mai prindeam curaj.
John B, suntem lângă Garda de Coastă acum.
E la vreo 20 m în față.
Suntem aproape. Încetinește.
Am ajuns la epavă.
JJ, la ce adâncime e?
La 24 de metri.
Bine. Ești gata?
Haideți!
Treci tu. Pregătiți-vă! John B, ține-ne pe poziții.
Sunt la epavă.
Uită-te după Garda de Coastă.
E ca atunci când făceam surfing la The Point.
Suntem în amonte, dar curentul ne duce…
Da.
Așa e.
Chiar e nevoie?
Da, recif, pești.
- Și tipul în costum gri. - Da.
Nu uitați oprirea de siguranță.
Trei minute la fiecare 5 m. Ai auzit, JJ?
Recepționat.
Sau ce?
Răul de cheson, azotul din sânge,
durere îngrozitoare, moarte etc.
Trebuie să știe și ea.
Toate bune?
- Da. - Bine.
- Haide!
Bine.
Om la apă.
Om… la apă.
Bine, Ki. Ești gata?
Da.
Pope!
Vine fluxul. Nu știu cât o mai ținem pe loc.
Au doar 45 de minute de aer. Să se miște rapid.
Toate bune acolo? Vreo navă a Gărzii?
Vezi ceva?
Nimic încă.
Nici urmă de Garda de Coastă. Dar vine niște ceață.
N-o să mai avem vizibilitate.
Recepționat.
Să știi că mă încearcă puțin nostalgia.
E doar o noapte.
Rapid.
Suntem în derivă. Spre tribord.
- Celălalt tribord. - Rahat!
Bine, ține-o acolo.
Se schimbă mareea.
Îi pierd.
Cât timp mai avem, Pope? Unde suntem?
- Cincisprezece minute. - Se lasă ceața.
Haideți!
JJ. Vino!
Uite!
Kiara.
Ki!
Nu! Ajutor!
Ajută-mă!
Nu! Kiara!
Nu!
Aici!
JJ!
Toate bune? Vorbește. Vezi ceva?
Ai auzit?
- Ce? - Asta.
Rahat! Nu-i a bună.
Băieți, mai e cineva aici.
Cărați-vă! Vin șalupe spre voi. Nu e Garda de Coastă.
- Ai auzit? - E o barcă. Calmează-te.
- Pope? John B? - Oprește motorul.
- E oprit. - Luminile de avertizare sunt stinse?
- Bine, ascunde-te. - Jos!
Ușurel!
Nu! Kiara!
Suntem aproape!
Trebuie să fie pe-aici!
JJ!
Mai dăm o tură!
Bine?
- Cât timp mai au? - Cinci minute.
- Trebuie să-i scoatem. - Hai să-i căutăm.
Îl vezi? Trebuia să fi ieșit.
Trebuie să ieșim. Trebuie să ieșim acum. Da?
Da.
Te simți bine?
- Da. Era cât pe ce! - Știu.
- Cine era acolo? - Unde e John B?
John B!
- John B! - John B!
- Sunt JJ și Ki. - Aici!
Repede! Vă vedem. Nu mai țipați!
- Venim. - Unde naiba e?
Aici!
Uite-l! Acolo.
E aici! Direct în față!
Aici! Hai, repede!
Pope, ia scara!
Ia scara!
Ki. Dă-mi lucrurile.
- Stai! Unde ți-e BCD-ul? - A dispărut.
- Cum adică a dispărut? - A dispărut.
- Era un tip… - Sunteți teferi?
- A încercat să ne omoare. - Am văzut o barcă.
Erau înarmați. Trebuie să ne cărăm!
Nu, nu înțelegi.
- E un tip acolo. - E o barcă, am văzut-o.
Isuse! Ce ai pățit la braț?
- Mai e cineva acolo. - Ce?
M-au înjunghiat cu un harpon.
- Cine? Unde s-au dus? - Ia scara. Să mergem.
- Ia scara. - Stai așa.
Ești bine, omule?
- Sunt bine. Dă-i bice! - Hai!
Aud o barcă!
Acolo!
Au sunat?
Mă tem că nu.
Anunță-mă imediat ce sună.
Du-te! Sunt ocupat.
Mulțumesc pentru primire.
Pot să mai iau unul?
Sigur. Te rog.
Afacerea aia de care ți-am pomenit.
Vreau să-ți ofer ocazia
de a te implica în ceva foarte special.
- Goat Island. - Da.
E a familiei Genrette.
30 km de coastă.
Cel mai mare teren nedezvoltat cu ieșire la mare de pe coasta de est.
Acordat de rege în 1718. N-a fost vândut niciodată, nici evaluat.
Săraci va ajunge Figure Eight în câțiva ani.
Mai rămâne doar Goat Island…
Se caută un grup anume de parteneri ca s-o vândă.
De ce eu?
Ești tânăr, plin de viață,
din zonă și…
Te plac, Rafe, trebuie să recunosc.
Și să-ți spun ceva.
Vrei să știi de ce vând acum, în sfârșit, după atâția ani?
Cred că e bântuită.
De Barbă Neagră.
Îți bați joc de mine?
- Nu. - Serios?
Da.
Am putea face o avere
pentru că un moș crede în fantome.
Te interesează?
Să mai vorbesc?
Da, continuă.
Da.
- Ce s-a întâmplat? - Au vrut să ne omoare.
Ce? De ce? Nu înțeleg.
Și ei căutau tot ce căutam noi.
Amuleta aia era valoroasă. Sigur ne-a ascuns moșul ceva.
Că ne aștepta cineva acolo? Știam eu că sunt prostii.
Mă simt ca naiba.
Ați făcut oprirea de siguranță?
Îți mai spun o dată.
Cineva voia să ne omoare. Nu am făcut…
Au rău de cheson. Trebuie să-i ducem la spital.
Ușurel. Aveți niște bule în sânge.
Am bule în sânge?
O să-ți revii.
Haide, John B!
Încerc.
Ai grijă!
Respirați adânc.
John B, poți să mergi mai repede?
Rahat!
- Cine era acolo? - Habar n-am, Pope.
Dar n-o să vă vină să credeți.
Ce-i aia?
Ai găsit-o?
- Măiculiță! - Ce?
- Asta căuta. - Drace!
- De ce nu ne-ai spus? - Eram ocupat să mor.
- John B! - Acum.
Ești șmecheră, fată!
Cincizeci de mii.
Fir-aș al naibii!
- 50.000. - A meritat.
- Bine. Să mergem! - O ții tu?
- Așa. - Pope, nu te opri!
Te țin. Haide!
Haide!
Te ajut eu.
Am nevoie de ajutor.
- Gata. - Bine.
Te ajutăm.
Semnele vitale și starea lor sunt stabile,
iar nivelul durerii scade.
Dar trebuie să stea în camera hiperbară.
Vor rămâne acolo 12 ore.
Bine, vești bune, o să-și revină.
Dar trebuie să treacă puțin timp.
Să-mi bag.
Mă bucur că sunt bine.
Cât îi așteptăm, eu zic să le cerem bani pentru amuleta asta.
La câte am îndurat, cred că ne datorează mai mult de 50.000.
Ce-ți veni?
- Serios. - Prea umbli cu JJ.
Nu știu ce ne ascunde, dar valorează mai mult de 50.000.
Trebuie să mergem la el. Imediat.
Pope. Ascultă!
Cred că e o idee bună.
- Pope durul. - Serios?
- Da. 50.000 pe naiba. - Tipul sigur ne prostește.
Să mergem! Haide!
- Hai în autobuz! - Hai să ne luăm banii.
Ki.
Era să mori.
Nu trebuia să te las să vii.
Și cine ți-ar fi salvat viața?
Dacă nu eram eu acolo, te-ar fi ucis.
Bine. Și eu te-am salvat.
Da.
Slavă Domnului!
Credeam că o să fie altfel acum.
Dar tot singuri am rămas, nu?
Noi împotriva universului.
Și câștigăm.
Așa e.
Ești mișto pentru o snoabă.
Știi…
O să stăm aici 12 ore.
Ce facem?
Precis găsim noi ceva.
Dr. Roberts în salonul 43.
Dacă sunt în stare să ucidă pentru amuletă,
oare cât valorează?
Îi arătăm amuleta și-i aruncăm un preț?
- Un milion de dolari. - Sună bine.
Bagă mare. Tata m-a învățat.
Stai puțin. Ce naiba? Ăla e Shoupe?
Nu. Ne întoarcem.
- Nu. - Ce? Nu.
Nu mergi de bunăvoie la poliție.
Da, John B, e prea riscant.
Dacă fugim acum, o să ne urmărească.
Menține cursul.
Bine.
Iată-l că vine!
Nu ne temem de ei.
N-am greșit cu nimic.
- Uite-i! - Shoupe.
Marii vânători de comori.
- Da. - Aruncă funia.
Ce noroc pe capul meu! Tocmai veneam la voi.
Da? De ce veneai la noi, Shoupe?
Îl știți pe bătrânul care locuiește aici?
Cu care ați vorbit ieri?
Da.
Bine. Deci ați vorbit cu el?
Da. Mă bucur că mi-ai confirmat.
Bătrânul ăla… e mort.
Voi și ginerele lui sunteți ultimii care l-au văzut.
Blestemul?
Deci nu plecați nicăieri.
Veniți cu toții!
Avem multe de discutat.
Subtitrarea: Laura Somandru