E în regulă?
Da, ia loc.
Să înțeleg că ați ajuns aici din întâmplare?
Ne-a angajat.
Wes Genrette v-a angajat tocmai pe voi?
Știu că e greu de crezut, dar noi am găsit El Dorado, deci…
- Am zis eu că ai făcut ceva? - Și de ce suntem arestați?
Doamne, nu ești arestată, prințesă Cameron.
Chiar crezi că am rămâne aici dacă am fi făcut ceva?
Poate făceați pe deștepții. De parcă ar fi posibil.
Nu, nene, ne-am trezit aici.
Vorbim separat de parcă e un interogatoriu.
- E locul crimei? - De ce mă întrebi asta?
- Vorbești cu mine și sunt aici. - Bine. Te fac detectiv.
Nu, nu e un loc al crimei încă.
- Mă pregătesc. - Adică?
Sunteți magneți de necazuri, știți, nu? Asta zic.
Da, într-adevăr, ne abatem puțin de la standarde.
- Dacă ar fi un grafic. - Nu mai încerca să mă derutezi.
- Matematica te derutează? - Faci mișto de mine?
- Nu. - Ați mers la Genrette.
- Și ce s-a întâmplat? - Vorbea de un gablonz.
Un colier.
Credea că e blestemat.
- Blestemat? - Nu știu, Shoupe.
A zis că e blestemat.
Și tu crezi asta?
- Par nebună? - El asta credea.
Dacă găsea amuleta, anula blestemul.
- Ne-a oferit 50.000. - Dar acum e mort de-a binelea.
- Nu atinge nimic de pe policioară! - Scuze.
E o anchetă în desfășurare.
Când ați ajuns aici, cum era?
Vorbea mult despre fiica lui.
- Ea. - Știu. Am cunoscut-o.
Toți o știam. O insulă mică.
Și ați reușit să găsiți colierul?
- Nu. - Nu.
- Nici vorbă. - Aș vrea eu.
Pun pariu.
Era cât pe-aci! Nu-mi place să vorbesc cu poliția.
- E în spatele nostru. - Taci. Scuze.
Să nu plecați prea departe, da?
Da, domnule.
Trebuie să recunoașteți că a fost ciudat.
Da, bătrânul a zis că o să-l omoare fantoma
și a murit, deci…
Dar e crimă dacă ucigașul e mort?
Nu luăm în calcul.
Nu avea cum să-l omoare fantoma, da?
- O fi murit de bătrânețe. - De tunel carpian.
- Sau eczemă. - Sau osteoporoză.
Bună!
Condoleanțe, dle Groff.
Mulțumesc, Sarah. Apreciez.
E…
A fost șocant.
Știu că Wes a făcut o înțelegere cu voi.
Vreau să o onorez.
Dacă găsiți ceva, să mă anunțați.
Pentru Wes.
Vă anunțăm dacă găsim ceva.
Vă rog.
- Aș vrea să plec de aici. - Da.
Bine.
Când credeam că mai ciudat nu se poate.
Da, bătrânul moare și Groff tot mai vrea amuleta?
- Ce părere ai, John B? - Încă nu știm toate detaliile.
- Chiar se curăță. - Știință, Pope.
Ce experimente faci!
- Unde ai învățat să faci asta? - La ora de chimie.
Am făcut și eu chimie.
Nu la același nivel.
Ce?
Cred că e gata.
S-au dus depunerile.
Ia te uită!
E aur curat. Ia uitați!
- Nu o atinge! - Ce?
E acid azotic.
Cred că valorează ceva.
- Câte detalii! - Vedeți ce scrie pe ea?
Da. Stați așa!
Ia uitați!
E ebraică. Sunt sigur.
Cred că e arabă.
- Literele o iau încolo. - Da.
Mulți și-ar da viața pentru ea. Hai să aflăm ce scrie!
- Știi arabă? - Știu eu pe cineva.
Nu-l știu personal, dar îl știa tata.
E musulman. Jucau biliard. Locuiește lângă Bayline.
Nu-i spune ce e, te rog.
- Da. - Fără indicii.
- Mergem după Ki și JJ. - Bine.
Nu știu ce să fac cu Hollis.
Trebuia să afle cineva ceva, dar cunoscuții mei nu știu nimic.
Pe bune? Ce ciudat!
Nu știu, am fost încântat la început.
Dar sigur e o escrocherie, nu?
Cât vrea?
- 400.000. - 400?
Ar fi destul de greu.
Nu că n-ar merita. Un proiect ca ăsta…
Face câteva sute de milioane.
Bine.
Probabil că mă crede prost.
Am văzut cum se uită la mine la club. Mă bârfesc.
Știu ce spun despre mine.
De față cu mine, nu.
Dacă o făceau, le scoteam ochii…
Dar mă bucur că te-ai prins ce-i cu ea…
E dubioasă.
Cred că ești puțin geloasă.
- Geloasă? - Da. Geloasă.
- Nu. - Pe găina bătrână?
Nu sunt idiot.
Ei mă cred idiot, dar…
o vadă ei ce poate familia Cameron.
- Ești bine? - Da.
Un coordonator la Internări.
- Bună! - Doamne!
- Am avut un accident. - Cum ați reușit?
- Am căzut pe niște utilaje. - Vă ajut.
Poftim, apăsați!
Buletin, adresa și dovada asigurării.
Doi zăpăciți în camera hiperbară.
Scufundări la Teach's Hole.
- Cât de prost să fii? - Mie-mi spui?
Bine, gata. Vă va duce la Urgență.
Haideți!
Haideți! V-am pregătit salonul.
Domnule, veniți cu mine.
Salonul e pe aici.
Domnule, avem salonul pregătit.
Hai să-i lăsăm puțin!
Ki.
Ki, trezește-te!
Ki, trezește-te! Uită-te la mine. Ascultă!
Era un tip pe hol. Cred că era ăla.
Tipul de pe epavă. Era rănit.
- Unde l-am împuns cu sulița. - Te-a văzut?
Da.
- Știe că suntem aici. - Da. Trebuie să plecăm.
Să fugim!
Stai! Doamnă.
- JJ, nu! - Doamnă!
Doamnă! E cineva acolo?
Doamnă. Alo!
Doamnă.
Doamnă, era un tip pe hol.
Îmi pare rău. Încă câteva minute.
Omul ăla a vrut să ne omoare.
Bine? A încercat să ne omoare.
Nu te aud!
Nu, doamnă.
Doamnă!
- Chemați paza. - Mă ajuți cu ușa?
Calmează-te. Bine? Respiră.
Respirați!
- Doamnă, chemați paza! - JJ, ajută-mă. Nu ne lasă să ieșim.
Calmați-vă. Mai aveți puțin.
Doamnă. Vă rog, ascultați-mă!
Ajutați-ne! Trebuie să ieșim de-aici.
- Ajută-mă cu ușa. - Bine.
Trei, doi, unu și!
- Haide. - Rahat!
De ce nu pot?
- Ki, știu. Inspiră adânc. Bine? - O iau razna.
- Trebuie să ieșim. - Calm.
O să găsim o soluție.
Doamne!
Stai puțin!
Am o idee. Nu e cea mai bună idee a mea.
- Da. - Bine.
John B, mulțumesc mult.
Ce cadou de logodnă opulent!
- Îți place? - Nu e vreo bandană.
Dar e strălucitoare.
Așa mă gândeam și eu, Sarah Cameron.
Sarah Rutledge.
Sunt măritată, să știi. Dar…
Dar nu se vede!
- Bine. - Ce se întâmplă aici?
Când o să luam 50.000 pe gablonzul ăsta,
îți luăm un inel?
Știi că glumesc.
- Nu-i nevoie. - Nu. Luăm unul adevărat.
- Ce zici? - Bine. Așa facem.
Batem palma cu scuipat.
Bine. Haide!
Hai să traducem în arabă.
CENTRUL ISLAMIC MINA JAAN
Rugăciunea e peste o oră.
Poftim?
Și dacă ați venit să faceți vreo ofertă, nu vreau să vând.
De fapt, am venit să vă cerem ajutorul.
Da.
Îl știați pe tatăl meu.
Big John Rutledge.
Regret ce a pățit.
Mulțumesc.
Haideți!
Da.
Haide!
Doamne! E mult mai adâncă decât credeam.
- Nu mai am nevoie de copci. - Ba da.
Cum ați reușit?
La o fermă.
Dă mai tare. Lovește!
- Paza la camera hiperbară. - Ce naiba?
La camera hiperbară.
Cu plăcere.
O clipă.
Deschide ușa!
Paza! Scapă!
Câștig niște timp. Ne vedem afară.
- Cum adică? - Creierul meu!
Am stat prea mult acolo. Ne-ați prăjit!
Ce vreți? Să ne faceți în suc propriu?
Mișcarea nu-i face bine.
- Calm. - Trebuia să te relaxezi.
Mai avea puțin și a luat-o razna.
Nu, vreau să ies de aici! Trebuie să dau un telefon.
- Vreau să deschid un dosar. - Era gata.
- Bine? Vreau să deschid un „dosar”. - Da.
- Să-i sune pe ai mei. - Vrea dosar.
- Domnule. - Să vedeți ce pățiți!
O să vă distrugă.
Ai un păianjen pe tine.
- Domnule! - Să nu te muște! E sălbatic.
Stai, lasă-i pe ei să se ocupe.
Isuse!
- Te-ai cățărat în copac în spital? - Copii.
Unde e JJ?
Vine și JJ. Calc-o, hai!
- Haide! - Haide.
- Haide! - Urcă!
Toate bune?
- Da. Hai! - Sunteți teferi?
Da. Îl știți pe tipul de la epavă care a vrut să ne omoare.
Era acolo.
- La spital, cu voi? - Da.
Îi puneau copci unde l-am împuns cu harponul.
I-am furat dosarul. Avem o adresă.
- În centrul orașului Pelican. - Și ce?
Cum adică? Îl vizităm.
Exact. Aflăm cine e ticălosul ăsta.
Patru contra unu? Cred că-l doborâm.
- Sau mergem și filăm. - De data asta, sunt pregătit.
Da, scrierea kufic.
Nu se mai folosește de secole.
Știți să o descifrați?
„De la semilună la Steaua Nordului,
unde viii și morții se-ntâlnesc.
Paznicul vă va călăuzi.”
Par a fi indicații.
Mai e scris ceva pe spate.
„De la Edward pentru Elizabeth.”
Edward și Elizabeth.
De unde o aveți?
E o moștenire de familie.
Ce familie?
Edward Teach?
Barbă Neagră și soția lui, Elizabeth?
De fapt, sunt urmaș de-ai lui Edward Teach.
E blestemată.
Ce?
Nu vă pot ajuta.
Plecați!
- Eu… - Plecați! Acum.
- Bine. - Am zis să ieșiți!
Scuze.
M-ai chemat?
Ia uite!
Urme de strangulare aici și aici.
N-a fost atac de cord.
Adică Genrette a fost ucis?
E cam greu să te sugrumi singur.
Da.
Uite ce e și mai interesant! Vino să vezi!
Omul nisipului de-aici…
Se pare că are urme asemănătoare pe gât.
Uite!
Și aici.
Aceleași urme. Aceleași mâini.
Aceeași poziție.
Trebuie să presupunem că e același tip.
Cine mai știe?
Doar ăștia doi și tu.
Apreciez discreția.
Sofia!
Vino, scumpo!
Ce mai faci? Bine?
- Da. - Ce mare te-ai făcut!
Bună, mamă!
- Bună, tată! - Bună, Sofia!
- Scumpo. - Bună, tată!
Ce s-a întâmplat?
Ce mai face Rafe?
Bine.
De ce? Ce e?
Vino afară.
Vino puțin.
- A făcut ceva? - Nu.
Doar că…
Am vorbit cu o prietenă.
Chiar m-a ajutat mult.
Și îi sunt dator, deci…
Voia să te rog să o ajuți
cu Rafe.
În ce fel?
Dacă îl convingi pe Rafe să-i accepte propunerea,
te plătește.
Cine e? Cine mă plătește?
E agenta aia?
Nu contează, dacă nu o faci.
Nici n-am vrut să-ți spun, fiindcă pare…
Necinstit, tată.
Nu vreau să-mi trădez iubitul.
Da.
Așa mă gândeam și eu.
Ești o fată bună.
Cum de-ai ieșit așa?
HOTELUL OCEANIC
Ești sigur că aici e? Ăsta e debarcaderul.
Asta era adresa din dosar.
Probabil a dat o adresă falsă.
Eu asta aș fi făcut.
Chiar credeți că e aici?
Nu știu. Dar am nevoie de o gură de aer.
Aer curat? Ar fi bine să aruncăm o privire.
- Distracție plăcută! - Fii sigur.
Noi vă păzim de-aici.
Care e planul dacă-l găsim pe criminal?
Fugim! Glumesc.
Reținem, extragem, investigăm.
Cum o să-l reținem?
Ne furișăm, ca niște spioni.
Îmi place.
- Suntem sub acoperire. - Exact.
- Poartă-te de parcă am fi la o întâlnire. - Da.
Dacă știi ce înseamnă asta.
Ce vrei să spui?
N-am fost niciodată la o întâlnire.
Ba am fost.
- Când? - Păi…
Hai, zi!
Dă-mi exemplu de una.
- Suntem la întâlnire acum. - Bine.
- Suntem la întâlnire. - La întâlnire.
Doar un cuplu obișnuit.
- Care se plimbă. - Exact.
Avem puțin timp liber.
Ce vrei să facem?
Ar trebui să organizăm un filaj, supraveghere,
să notăm activități suspecte.
Să avem grijă de Ki și JJ.
- Eu mă gândeam… - Să-i păzim.
Mă gândeam la altceva.
Asta nu mai înseamnă supraveghere.
Da.
Doamne! Pope.
- Da. - Ăsta e tipul.
- Ce? - Uite!
Are un bandaj la braț. El trebuie să fie.
Trebuie să-i avertizăm. Hai!
Băga-mi-aș!
Oare doi spioni ar mânca înghețată?
Cred că da.
Înghețată. Orice aromă, surprinde-mă.
- Bună! - Ceva succes?
Ai prins șpilul?
Nu încă. Mai am puțin.
Spune-mi.
Mai era cineva la epavă.
Cine e doamna cu care vorbește?
Habar n-am.
Hai să aflăm!
Mulțumesc, domnule.
- Gata. - Da.
Noroc!
Ai grijă, Pope!
Bine.
- Care e următorul pas? - O să aflu.
Știu cum se numește barca lor… Snapper.
Snapper.
Alo! Pleacă de acolo!
- Haide! - Stai.
Și-a scăpat telefonul. I l-a luat bunica lui.
Lasă-ne o clipă.
Cred că știu cine e.
I-am văzut în camera hiperbară de la spital.
Cei care erau în apă.
Și ești sigur că au amuleta?
Sigur o au.
Dar nu pentru mult timp.
Și după aia? Coroana albastră.
Coroană albastră?
Nu avem nevoie de detalii.
Mă ocup.
Sunt sigură.
Vrei să sărim de-aici?
Stai!
O să fie distractiv, la cât am fost închiși!
Bine. Dacă vrei tu.
Mă provoci?
- Sigur. Asta fac. - Bine.
- Trebuie să urcăm. - Bine.
- Hai s-o facem!
Așa!
Bine. Îi dăm drumul?
M-am cocoțat, nu?
Unu, doi…
- Trei. - Trei.
Am reușit!
- Bine… - Doamne!
- Haide! - JJ. Kiara.
Hai să mergem! L-am văzut pe tip. E pe chei.
- Rahat! - Haideți.
- Hai! - L-am văzut.
Hai! Să mergem.
„Elizabeth Teach a fost înrobită de corsarii otomani
într-un oraș din Maroc.
A fost apoi eliberată de un tânăr pe nume Edward Teach,
ulterior numit Barbă Neagră.”
BLESTEMUL GENRETTE?
CHANDLER GROFF, EXONERAT
TRAGEDIE PE INSULA KILDARE MAMĂ MOARE CU COPILUL EI
- Carl. - Da, șefu'.
Da, ceva nu e în regulă.
Îl chemi pe Chandler Groff la încă un interogatoriu?
Da, domnule.
Mersi.
Motorul lui Rafe. Aici erai.
N-o să-ți vină să crezi.
Unul dintre terenurile de expropriere…
- Da? - Casa lui JJ.
Albituria sau cum naiba i-au spus.
Și?
Dacă se fac exproprieri, vor trebui să închidă șandramaua.
Nu? Asta dacă nu contestă decizia.
Dar amarii ăia nu au bani de așa ceva.
Da. Sora mea nu s-a descurcat niciodată cu banii.
Nu mă mir.
Când nu vor putea plăti amenzile,
o să le fac o propunere de cumpărare cu amica mamei mele.
Și mai am o șmecherie cu bunicul,
care o să se pronunțe astfel încât să nu scape.
Înțelegi ce spun?
- Ești ca un mogul. - La asta mă pricep.
Știu ce am de făcut. Nu Medicină.
Nu faci bani așa.
Îi spuneam cum o să facem bani pe cârca albiturilor.
Noroc! Dar Rafe nu se bagă.
- Cum adică? - Iubita ta, nu?
Sofia? Ce-i cu ea?
E albitură, nu?
Doar ne-o tragem, nu e iubita mea.
Da, dar sunteți mereu împreună.
S-a mutat la tine?
Nu locuiesc cu albituri.
- Sper. - Am pretenții.
Serios?
Scuze, ne-a întrerupt. Mai zi-mi o dată.
- Ce ziceai? - Îl știi pe Dale Zeasy.
„Unde viii și morții se-ntâlnesc, paznicul vă va călăuzi.”
- Pare un verset din Biblie. - Sau o fabulă.
Mie îmi par a fi indicații.
Da, dar către ce?
Păi…
Genrette era obsedat de Barbă Neagră, deci poate către comoara lui.
Cât ar valora în dolari?
În aproape toate valutele importante, cred că e neprețuită.
Fonduri nelimitate.
- Tentant. - În ce constă comoara?
- În aur? - Stați.
Pe chei, scafandrul vorbea cu o doamnă
despre ceva, dar nu despre aur, ci despre o coroană albastră.
O coroană?
- O coroană albastră? - Asta am auzit.
Ce au mai spus?
Eu eram atârnat de ponton.
- Stai. - Ai auzit doar „coroana albastră”?
Ceva de o coroană, părea important.
Sau ar putea fi un indiciu.
Ne-ar putea duce la ceva…
Sincer, ce e o coroană albastră?
Se pare că e cel mai căutat artifact din lumea antică.
Ce?
LEGENDA COROANEI ALBASTRE
Nu cred că vorbesc prostii.
- Uite! - Sunt interesat.
Scrie aici.
Ce-i aia?
„Există multe legende despre originea Coroanei.”
Deci e o coroană.
Bine, pagina…
Aici. Uitați!
- Asta voia Genrette. - Coroana albastră.
E o coroană albastră.
A fost creată pentru Darius cel Mare al Persiei acum 3.000 de ani.
Face mai mult de 50.000.
Se spunea că posedă binecuvântarea zeilor
acordându-i celui care o poartă șanse și invincibilitate.
Ia uitați-vă!
Xerxes, fiul lui Darius cel Mare, un șmecher. O poartă.
Alexandru cel Mare, i-a învins pe toți. Și el o poartă.
Iulius Cezar, și el un șmecher.
- A ucis o grămadă… - Tatăl tău ți-a spus asta?
Nu-mi amintesc nimic. Știu că îndeplinea dorințe.
Dorințe?
- Ca un duh? - Câte dorințe?
Scrie chiar aici că s-a pierdut prin anii 1700,
dar se zvonește că era căutată de…
- Cine? - Cine?
Cine, John B?
- Barbă Neagră. - Ce?
Poftim?
- Ce nebunie! - Nu.
- Nu se poate. - Scrie acolo.
Barbă Neagră.
Haideți! Sunt sigur că ne iese.
- Ce altă opțiune avem? - Neprețuit sau 50.000?
- Iar facem asta? - Neprețuit!
Bună, dragă!
Intră!
Cred că am început relația cu stângul.
Îl știu pe tatăl tău.
E un om bun.
Și știu că e mai neobișnuit,
dar nu îți cer să faci ceva ilegal.
Nici măcar nu e imoral.
Doar m-ai ajuta să-l ajut pe Rafe să ia o decizie bună.
Cât?
Douăzeci și cinci.
Fără comentarii. Numerar.
Dacă batem palma, primești banii.
Hollis.
E o escrocherie, nu? Rafe e ținta.
Dacă era bună insula nu aveai nevoie de el.
Scumpa mea…
Am grijă de el după ce a murit tatăl lui. Eram prietenă cu Ward.
Insula Goat e neprețuită.
Promit.
Poftim.
Pentru tine.
Ajută-mă să-l ajut.
Crezi că snobii o să-ți ofere ceva?
Profită cât poți.
Știi unde am crescut eu, nu? În Săraci.
La vreo 400 m de casa ta.
Și uite-mă acum!
Poți alege să ai genul ăsta de viață.
Alege.
Cum acceptă Rafe, primești și restul.
Pentru Coroană!
Salvăm Albituria!
Cavalerii noștri!
Sir Tontălău și Sir Tâmp.
O luăm de la capăt!
N-aș face-o cu nimeni altcineva.
Dacă o facem, s-o facem lată.
- Absolut. - O să fie grozav.
Ce ai? De ce ești așa stresat?
- De ce te agiți? - Nu mă agit.
Se vede pe tine.
Te temi că o să ajungi ca tatăl tău. Nu se va întâmpla.
Crede-mă. Ești bun.
- Pot să mai spun ceva? - Da. Ce e?
Vă iubesc pe amândoi.
- Și eu vă iubesc. - Te iubesc.
- N-ai spus-o niciodată. - Hai, să te aud!
Să te aud, omule. Nu, nu vei…
Pope, hai, zi odată!
Bună!
Bine.
Deci…
Am ceva pentru tine.
Și eu vreau să-ți dau ceva.
- Și eu. - E ceea ce cred eu?
Nu știu.
O facem amândoi odată? Începi tu?
- În același timp. - Da?
La trei?
Unu, doi…
Arată-mi-l pe al tău.
L-am făcut din copacul de la Castel.
Eu, din cutii de bere.
Îmi place.
Să nu spui că nu sunt grijulie.
Rahat!
Am uitat să hrănesc momeala. O să moară până mâine.
- Vrei s-o fac eu? - Nu.
- Ești sigură? - Da.
Trebuie să mut și ardeii. S-ar putea să se usuce.
Vin imediat.
Vă e foame.
Unde…
Bine.
Nu vă bateți pe ea.
Armele ațintite pe ea.
Dă-i înainte.
- Ce naiba, omule? - Taci!
Bună, Big C!
Ce surpriză! Aici erai.