-Тож це, очевидно, мапа… типу як? Так? -Так, але якась вона психоделічна.
Така дивна. І заплутана.
І що нам із нею робити?
Розшифровувати. Ось що робити.
Але… як?
З дешифрувальником. Ось як. Чекайте, зараз усе проясниться. Треба розфокусувати
-зір, щоб він міг почати фокусуватися. -О, у мене вже все попливло.
Бачу гірський хребет.
-Так. -Що ти робиш?
-Але де? -О. О, чорт. Вибач.
Дивися. Це ж вода, так?
Так, точно, Джоне Бі. Блакитне –– це вода.
А тут джунглі.
А це що?
Не треба було сюди повертатись.
Ти щось бачиш?
Ні. Нічого.
Щось дивне.
Звук був схожий на якогось…
О, вибачте. Господи. Вибачте.
Джей-Джею.
Ти вибрався.
Ти, е-е… Вибач, що прийшов сюди. Я-я плив, плив сюди.
Боже мій.
Що ти тут робиш?
Мені немає куди йти.
Тягніть його сюди.
Нас усіх витягли з вʼязниць. Тірана, Кальярі, Танжер. Порядок усім відомий.
Згоджуєтеся на умови –– ви вільні. Не лажаєш –– багатієш. А як провинишся,
буде кара. Саміру довірили охороняти сувій.
І от його немає. Куди ж він дівся? Просто зник?
Ми знаємо, хто його вкрав. Знаємо, де крадії живуть. Це ж очевидно. Я знайду
-його. Поверну. -Раніше треба було
думати, Саміре.Вже запізно.
Уперед.
Ні… Ні. Ні! Будь ласка. Не треба, прошу. Я поверну його. Я зможу! Обіцяю!
Це закон. Він один для всіх. Нічого не вдієш. Капець просто…
Готуємося вирушати на світанку. Всі чули?
Але нам потрібен сувій.
Без тебе знаю. Я маю ідею. Усе просто, я розберусь.
То ви батько Джей-Джея?
Я спаплюжив це звання, але це правда. Я кровний батько Джей-Джея. Я дуже винен
перед ним, я знаю. Я б залюбки розповів вам усе, але боюся, часу обмаль. Ми всі в
-небезпеці. -Авжеж.
Дайте вгадаю. Ви відкрили тубус і знайшли сувій
усередині, але не розібрались. Бо сенс зашифрований.
Звідки ви знаєте?
Бо, якщо ви забрали його в корсарів, я підозрюю,
що ви здобули Могадорський сувій, який створили берберські пірати
в тисяча сімсот третьому. Корсари Люпина –– небезпечні найманці.
А ви їх обікрали.
Добре, і що в біса таке цей… Могадор?
Це…це мапа.
До чого?
Ну, якби я знав, я був би дуже багатий, але я можу назвати її автора.
Мурад Молодший.
Мурад?
Ви ж чули. Берберський пірат, рабовласник.
У тисяча сімсот третьому берберський пастух
дав Мураду золоту монету як данину типу. Він запитав пастуха, де той взяв монету,
і після вмовлянь пастух розповів йому про схований у пустелі склеп повний золота.
І про один особливий скарб.
Блакитну корону.
То ви чули цю історію?
Е-е… це, е-е…
Мій тато був істориком. Ііі… Він розповідав мені ці легенди.
-М-м… -Так.
То ще це таке? Ця корона.
Міфічний артефакт, і якщо вірити легендам,
небезпечна зброя здатна втілювати бажання й позбавляти ворогів сили.
Ви вірите в це?
Ні, звісно ні, але вона безцінна. Я шукаю її,
як і ви, і якщо допоможете знайти, я лиш заберу свою частку. Та й по всьому.
Якщо її знайшли триста років тому, то навряд цей магічний чепчик досі там.
Може так, а може,
ні. Знаєте, Мурад перебував в Ессуейрі,
це нині Марокко. Але він не встиг прослідувати за мапою,
бо її вкрала одна тямуща молода жінка на імʼя Елізабет
Говелл, яка пізніше стала дружиною Чорної Бороди.
Елізабет Тіч.
Саме так. Чорна Борода визволив її з полону, і вони вдвох втекли у Кароліну
разом із мапою. Решту життя вони розмірковували, чи справді в пустелі є
склеп, де лежить корона. У день своєї смерті…
Він залишив їй мапу.
А тепер вона у вас. Але вона зашифрована, так? Потрібна лінза, спеціальна лінза,
шмат заломленого кристала на, на ланцюзі. Ця лінза була на Елізабет Тіч,
коли її вбили в Блекстоуні.
Тож, гадаю вона, е-е, у вас, так?
На жаль, у мене її немає. Але я знаю, де вона.
Де?
У могилі Ларісси.
Гей, Поупе. Поупе, ти тут?
Поупе!
Клео, вставай.
-Що? -Це тато. Вставай, вставай.
-Зараза, трясця. Чекай, чекай. -Нумо, нумо. Лізь під ліжко. Під
ліжко. Тобі не можна тут бути.
Трясця. Чорт.
Я заходжу.
Гей, е-е, не хотів будити, синку.
Усе добре, тату. Що сталось?
Я тут… я тут подумав. Треба мабуть не тягнути і записати
тебе на службу вже зранку, гм?
Чекай, зранку?
Так, суддя б це схвалив.
Я думав, у мене є хоча б тиждень, перш ніж…
Я знаю, що ти не це планував, але я тут подумав,
що шкоди не буде ні мені, ні тобі,
ні Роджеру. І так буде простіше відгородити
тебе від друзів.
Базовий курс триває три місяці, без відвідин.
Я…
Так буде краще.
Добре, але що… що буде з Клео? Що їй робити?
О, сину, ти ж чув суддю. Усім потрібна перерва, а Клео міцний горішок.
Вона розбереться.
Усе налагодиться, сину. Ми впораємося.
-О чорт. -Привіт.
О чорт. Саро. Підійди, поглянь.
Історія підтвердилася про того Мурада, того, що склав мапу.
Так.
Тобто він… він існував, це історична постать. Е-е, ми… ми ближче, ніж ми
-думали. -Це… це неймовірно.
Джей-Джею треба валити. Він у такому лайні, а ця… ця мапа веде до Марокко, якщо
доведеться валити з ним, Марокко –– непоганий варіант. Ми б могли…
-Джоне Бі. -Джоне Бі, нам треба поговорити,
це терміново, тож, будь ласка, допослухай.
А-а, так.
Добре.
І напевно сядь.
Гаразд.
Ти?
Я.
Ти.
Я.
Е-е…
Я вагітна.
Ти вагітна?
Ти… вагітна?
Ми вагітні.
Так.
Ну то… добре. Е-ем…
Я дуже налякана.
Не знаю, як діяти. Не знаю, як нам бути. Я розумію, що й ти не знаєш,
Ми ще такі діти.
І я знаю, що це зовсім невчасно. Ви з Джей-Джеєм хочете знайти корону.
Саро… Чекай, гей, іди до мене. Ходи сюди. Гей.
Усе добре.
-Так. -Я поруч.
Я так боялася тобі сказати.
Усе добре.
Я тебе кохаю.
Ми з усім розберемося. Як і завжди, так?
Ні, вони точно не місцеві, і той чувак, той дайвер, якого ми бачили,
він також якось причетний.
Тебе не скривдили?
Ні, ні, ні. Тобто намагались, але їм був потрібен Ґрофф. Він їх вибісив.
Він їм якось підісрав.
Тож вони знайомі?
О, так. Однозначно знайомі.
Гм.
І ти справді…
Віриш, що він твій батько?
Щось було в портреті Ларісси, і ми з ним, поводимось дуже однаково.
Я не можу цього пояснити…
Але так, вірю.
ДАЛІЯ: ТИ ЗНАЄШ, ЩО НАМ ПОТРІБНО.
ПРИНЕСИ АБО…
Клео?
Я ж прокидаюся раніше за всіх. Але я не хотіла піти не сказавши прощавай.
Прощавай? Але ж це не прощання?
Хтозна, коли ми ще побачимось.
То куди ти збираєшся? Що робитимеш? Полюватимеш на того, хто вбив Терренса?
Бо якщо так, то…
А що? Підеш зі мною? Захищатимеш?
Поупе… Не хвилюйся.
Я міцний горішок. Памʼятаєш?
Я розберуся.
Не сумуй, Поупе.
Це точно не прощання. Я їх ненавиджу. Створімо клуб "ні прощанням".
Ще один клуб.
Ця ідея мені подобається.
Добре. Правило таке: лише "до зустрічі", не "прощавай".
Згода.
Терренс дав мені його.
Бережи, добре. До наступної зустрічі.
Гей, Поупе, ти готовий? Час ставати чоловіком.
Так, дайте мені хвилинку, добре? Одну хвилинку. Спускаюся.
Він досі голий, боже.
Бачиш, я про це й кажу.
Клео.
Ш-ш-ш.
Гей, Поупе, скільки можна. Виходь уже.
-Тебе теж тіпає? -Так.
Бо мене аж нудить. Гаразд, готові?
Зробімо все швидко, добре. Щоб я не засвітився.
Ми вирішили вам не заважати. Дати вам простір.
Так.
Що?
Так, знаєш, це твій тато. І могила твоєї мами. Тож зробіть це вдвох.
То ви що, мене кидаєте?
-Ні. -Ні, не кидаємо. Розподіляємо задачі.
У нас є деякі справи. Ми ненадовго. Треба дещо зробити.
Народ! Які ще справи? Ви знущаєтесь? Ця мапа може врятувати Землю Карасів.
Гей, не переймайся. Ти поїдеш із татом, Джон Бі й Сара вирішать… свої справи, а я
-буду тут. Спакую речі, бо треба валити. -Так, згоден.
Не вдалий час, щоб розділятися.
Джей-Джею!
Джей-Джею, знаю, він твій тато. Але будь обережним.
Якщо він щось утне, я просто заберу ту лінзу собі.
Памʼятай, що ти в розшуку. Не висовуйся.
Ну звісно. До справи.
Залюбки. Привіт.
Гм.
Що ж… Уперед, молодший.
Не кажи так більше. Ніколи.
Що там у тебе?
Документи Джона Доу з пляжу. Ну того…
Так, нарешті надійшли. Ти не повіриш. Віе сидів в Албанії.
Вийшов за угодою Фінча.
-Угода Фінча? Що це? -Іноземне формування. Антон Фінч ––
торговець зброєю. Він платить державі за звільнення злочинців, а потім відсилає
їх в зони бойових дій. Якщо ці злодії виживають, то отримують свободу.
-Вони називають себе Корсарами Люпина. -О.
Це один із них.
Цікаво, що його привело в наші місцини.
Не знаю, босе.
Що таке?
Нічого. Дякую, Карле.
Так, сер.
Так чудово, сину. Наша перша пригода.
Я дуже шкодую, що віддав тебе.
Але ти он який. Я в захваті.
Я зростав он у тому місці.
Ти жив на Відрубі? Був Карасем?
У тата був трактир. Дитя двох світів.
Та я одружився з Женретт і переїхав у Блекстоун.
Якою вона була? Моя мама.
Ніжна. Добра. Сповнена життя.
Ти схожий на неї.
ЖЕНРЕТТ
Тебе розшукують, так?
Так.
Може, краще заховай авто там?
Так. За деревом?
Так. Я візьму ключі.
Гей. Це й твоя сем'я тeж, Джей-Джею. Памʼятай це.
ЖЕНРЕТТ
Управління шерифа.
Алло, вітаю. Це, е-е, Чендлер Ґрофф, я на цвинтарі Женреттів. І…Тут підліток,
якийсь Карась, псує надгробки. Я не знав, що робити і вирішив подзвонити Вам.
Ні, усе правильно. Ми вишлемо патруль.
Дякую. Дуже дякую. Чекатиму.
Джей-Джею, я взяв ключі.
Ось де насправді твій родовід, Джей-Джею.
З поверненням.
Можу спитати?
Коли ти ріс, то що, справді думав, що Люк твій батько? Що ти Мейбенк?
Здавалось…
Ніби я… не вписувався.
Так і було, синку. Бо ніякий ти не Мейбенк. Ти Женретт.
Ґрофф.
Ти мав відчувати це все життя.
Ти не Карась.
Ходімо. Я сам не впораюсь.
Це необхідно?
Обкрадати могилу?
Це не крадіжка, вона б сама цього хотіла, повір.
До справи.
Секунду. Допоможу. Тихо, тихо. Тихо. Один, два, три.
Не можу.
Пробач, синку. Я не витримаю.
Ти зроби.
Допоможи мені.
Добре.
Як вона померла?
Е-е… Е-е… Вона…
Утонула.
Ну все.
То це воно?
Так… Тут викарбувана… мітка берберів. Бачиш?
Ось. Залиш собі. Це твоє.
Знайдімо корону.
ЛАРІССА ЖЕНРЕТТ 23 КВІТНЯ, 1980 –– 14 ВЕРЕСНЯ, 2003
А ти не проти, якщо я приходитиму сюди?
Аякже. Не забувай.
Слухай, Джей-Джею. Ти знаєш, чому ти такий, як є? Постійно ризикуєш,
більшого прагнеш?
Це від мене, Джей-Джею.
Який батько. Такі і діти.
О чорт. Хутко, хутко, ховайся. Сюди, нумо.
Чекай, що робити? Повертайся всередину.
-Що? Всередину? -Так, так. Хутко туди.
Нумо, хутчіше, дай мені лінзу.
-Ні. Ти ж можеш не повернутись. -Гей, я твій батько, Джей-Джею. Ти або
довірся, або забирай лінзу і на цьому пригода завершена.
Вітаю.
Як ваші справи?
Я, е-е… дякую, що приїхали. Тут, е-е… були якісь дітлахи,
але їх… їх… їх вже немає. Просто тут було неспокійно останнім часом…
Так, і не кажіть.
Злякалися, мабуть, як побачили мене, тож…
Серед них не було ж, е-е, Джей-Джея Мейбенка?
А-а, не знаю.
А що? Що він накоїв?
Надійшов виклик. Вільні офіцери, відгукніться. Потрібен патруль до
крамниці. Власник скаржиться.
Та багато чого. Розніс центр міста, розпочав бунт. Недавно знайшли кілька
трупів, тож… Як на мене, це все якось повʼязано, проте… я лише рядовий офіцер.
Схоже, усе серйозно.
Уникайте Відрубу, там небезпечно.
Зрозумів. Я дякую. Дякую за вашу роботу.
Так. Кажіть, е-е, як щось побачите.
Добре.
-Добре, прийнято. Фіксую звернення. -Дякую.
Подивися. Привіт, Клео!
Як ви, народ?
Як там Поуп?
Звинувачення знімуть.
Що?
Що? Як?
В обмін на морську піхоту.
Поуп піде в морську піхоту?
Чому він не сказав?
-Спілкуватися заборонили. Частина угоди. -Ого, це ж Сара і Джон Бі.
Це вони почали бунт і зруйнували місто.
-Треба йти. -Так.
Так, ідіть уже. Валіть, Карасі.
А що ви двоє тут забули?
-У нас справи. -Важливі.
Так.
Справи. У цій сукні? Авжеж.
Джейдж!
О, привіт, Кіаро.
Привіт.
Е-е, я заїхав забрати сувій, щоб перевірити артефакт із мавзолею.
Круто. А-а, де Джей-Джей?
Лишився там. На сімейному цвинтарі. Так. Відправив мене за цим. Він…
Хотів побути наодинці.
На нього це ніяк не схоже.
Кажу, як є. Він просив.
То я його наберу, не проти?
Так. Так, звісно, подзвони. Він тобі скаже. Уперед. Запитай його.
Як шкода.
Наголошую,
що ви зобов'язуєтеся служити в корпусі морської
піхоти США не менше чотирьох років. Якщо ви готові дати присягу Богу й країні,
підпишіть тут і тут.
Це єдиний вихід, сину.
Можна збігати в туалет швиденько? Мені треба лише хвилинка.
Прямо по коридору, здається? Я бачив десь там. Дякую.
Піду служити. Налагоджу життя. Не сяду за ґрати. Піду вчитися.
За Поупа не хвилюйся. Він впорається.
Я вбʼю цього засранця.
Йому кінець.
Клео. Клео, візьми. Візьми.
-Залиште повідомлення. -Трясця. Де ти? От бляха.
Ніколь, порушено домашній арешт, порушник на Шим Крик.
Патрулі. Увага.
Джей-Джею.
Нарешті. Я вже почав сумніватися, що ти повернешся.
Сину. Ніколи не сумнівайся в мені. Ніколи.
У нас ще одна місія.
Знаєш з міста обхідні шляхи?
Готова?
Якщо ти готовий.
Я почекаю вас тут.
-Добре. -Як забажаєш.
Ти не забув обручки?
Ти кумедна.
Зачинено.
-Ти серйозно? Ні. О-о… Чого? -Трясця.
Дякую, Джей-Джею Мейбенк.
Наступні послуги недоступні до подальших вказівок. Реєстрація шлюбу.
-Мені шкода. -Я хотіла вийти заміж сьогодні.
Я знаю, знаю. Гей. Послухай. Ми повернемось і одружимось. Обіцяю.
Просто я хотіла сьогодні.
Знаю.
Гей! Вони хочуть вломитися.
-Джей-Джею Мейбенк! Де Джей-Джей Мейбенк? -Боже.
Скажете, де Джей-Джей?
-Він ще й із биткою. -Він не тут, Келсе.
Гаразд. Ось як буде. Не підете доки, не скажете, де Джей-Джей.
Саме так. Згоден.
Джей-Джей розніс увесь центр. Де він?
Я не знаю.
Саро, просто ходімо звідси.
Так, я… І хотіла.
-Ой, воу, воу, воу. Куди це ти зібраася? -Келсе…
Слухай. Пропусти, добре?
Куди ти пішла? Я не закінчила.
-Що ти сказала, стерво? -Воу, воу. Гей.
Гей. Усе, спокійно. Воу!
-О Господи. Саро. Гей. -Усе добре.
-Гей. Ти в нормі? -Так, у нормі.
Відбиті. Так і треба. Щоб знали. Ти поглянь.
Який сміливий. Господи. Ти глянь. Недолугі.
Як вони дістали. От чесно. Ти диви.
-Ви взагалі чим думаєте? -Що? Га?
То справжні мажори такі? Пишаєтеся собою?
-Ти що робиш? Гей! -Відійдіть, або пробʼю ще. Тут іще
три шини. Я і кузов подряпати можу.
Усе, побігли.
Чого стоїте? За ними! Уперед! Чорт. Гей! Стояти! Ану хутко. Вони тікають.
Уперед. За ними.
Ти заплатиш за шину.
Ліворуч. Ліворуч. Нумо.
-Куди? -Сюди. Ходу, ходу, ходу. Ходу.
Добре.
-Гей! Гей! -Сюди,сюди, хутко.
Куди далі?
-Сюди. -Добре.
-Чекай. О, добре. -Нумо, нумо.
Зараза.
-Спробуйте відчинити двері. -Гей, нумо, сюди. Трясця, замкнено.
Відчиняй, Джоне Бі. Ви в пастці, бро. Відчиняй.
Відчиняй!
-Нумо, нумо, нумо. -Хутко, відчиняйте. Відчиняйте.
Не можу. Замкнено.
-Що ти зробила? -О, я не знаю. Ем. Трясця. Не
відчиняється. Що робити? Двері зламані, нам не вийти. Що?
Чорт. Та… я не знаю…
Гей, народ!
-Відчиняй! -Я їх викурю!
Назад, назад. Нумо. Підпалюй їх.
От бляха.
-Викури їх. -Гадаю, їм не сподобається.
Трясця…
Палай, крихітко.
Виходьте, карасята!
-Зараза. -Так, відійдіть. Обережно.
Треба вибиратися.
Палай, мала, палай. Мабуть, там уже спекотно.
Нумо!
-Ще давай! -О, гей. Ви цілі?
-Поупе. Що ти тут робиш? -Клео?
Я відстежував вас. Почув крик. Ви в порядку?
Ні. Не зовсім.
О, став сюди.
Поупе, ти чого тут? Що ти накоїв?
Уперше за довгий час я вчинив правильно. Без прощань, так?
Ніколи знов.
І
-Усе, ходімо, голубʼята. Хутко. -Нам треба вшиватися.
Зупинися тут.
Що, просто тут?
Так.
Мені треба дещо забрати. Зачекай.
Забрати що? Нащо ми тут?
А-а… Позичиш телефон? Мій здох, і вже не воскресне.
Можеш, будь ласка, поквапитись. Мене типу як розшукують.
Так, не відсвічуй. Будь тут. Я скоро. Ми з тобою команда.
Олліс?
Так.
Гарний вигляд.
-Дякую. А в тебе, схоже, важкий день. -Е-е, так.
Це вони? Це ж, е-е, гроші від Рейфа?
І
Що, не вийшло?
Ні, вийшло. Рейф заплатив, як ти й обіцяв. Усе… Усе тут.
Що?
Щось не за планом?
Ти збрехав мені.
Невже? Коли?
-Поясни, щоб я розумів, у чому винен. -Заповіт зачитали, Чендлере. Козиний
острів переходить державі як заповідна зона.
Ні, не правда.
-Це другий заповіт. -Стоп. Припини брехати.
Я-я єдиний спадкоємець.
Це не правда, Чендлере. Я бачила заповіт. Це означає, що ці гроші крадені,
а я стала спільницею.
Заспокойся. Це другий заповіт. Вес вніс зміни. Я успадкую все.
Усе, що ти кажеш –– лажа.
Гаразд.
Я розповім Шупу, де ти був у ніч смерті Веса,
що ти не був зі мною. А я все знаю.
-Не смій… -Ні.
Ну… добре.
Ти вдавав когось іншого, Чендлере. Але ти шахрай.
Серйозно? Шахрай? Таке можна комусь закинути?
Та не мені. Опусти це, будь ласка. Олліс, пістолет? Це вульгарно.
О, до речі, якщо хочеш сказати щось шерифу, ось і він.
І хто тепер шахрай?
Ну нарешті. Усе, погнали. Чого ти так довго?
Вибач, сину. У мене ще є одне маленьке прохання.
Що? Лишай фургон. Ходімо.
Ти про що? Лишити фургон?
У мене є човен. Ходімо, уперед. Тут тебе помітять.
Ні. Ні. Мені треба повертатись. І віддай мені ту лінзу. Гаразд?
Я тебе відвезу. Ось твоя лінза. Ходімо. На човні буде безпечніше. На вулиці тебе
помітять. Ходімо. Гаємо час.
-Але лінзу забираю я, ясно? -Авжеж. Це ж угода. Місце сорок два.
-Місце сорок два. -Іди. Заводь.
-Сорок два. Добре. -Я буду на варті.
Ти йдеш?
Усе чисто. Уперед.
Оце наш.
Увага, порушення домашнього арешту. Підозрюваний афро-американець,
девʼятнадцяти років.
Так, знаю його, син Гейворда. Той, що вдарив мене.
Схоже, він прямує з центру Кілдера до ресторанів біля струмка.
Прийняв.
-Добре. -Ця штука досі активна?
Ти ж чуєш писк, так?
-Гей, зачекай, сюди. -Чорт, чорт, чорт, чорт.
-Ходу, ходу, ходу, ходу. -Чорт.
Стій, чекай. Сюди. Сюди. Хутко.
Чорт.
-Чекай, Джоне Бі, гараж. Ходімо. Сюди. -Що?
Краще сюди.
Годі пищати. Припини вже.
-Не ворушися. Я спробую його зняти. -Не треба. Нічого не вийде. Усе, стоп, ай.
Ш-ш-ш…
Ш-ш-ш… Ш-ш-ш… Ш-ш-ш… Будь ласка. Прошу, тихіше.
-Схоже, треба відрізати ногу. -Що?
Гаразд, Поупе, ти там?
Усе, я заходжу. Ставай на коліна. Руки за голову.
Гад.
АНТОН ФІНЧ ПОКАЗАВ НАЙБІЛЬШУ У СВІТІ КОЛЕКЦІЮ АРТЕФАКТІВ
Покличте когось. Тут є Шуп? Я хочу заявити на Олліс Робінсон і Чендлера
Ґроффа. Вони вкрали в мене чотириста тисяч доларів. Це шахрайство найвищого
рівня, чуєте? Їх треба арештувати просто зараз, негайно, чуєте?
Сер… підійдіть сюди. Поясніть, будь ласка.
Що у них там в дідька коїться?
Рейф каже, Чендлер Ґрофф надурив його на пів
ляма за участі Олліс Робінсон.
Вочевидь, вони сказали йому,
що забудують Козиний острів, а Рейф їм вірив,
доки вчора не зачитали заповіт Веса.
Хто, він каже, вкрав гроші? Зачини двері.
Олліс Робінсон і Чендлер Ґрофф… Зять Веса Женретта.
-Ґрофф? -Так.
Ну що я можу сказати? Убивця у них спільний.
Я вийшов поплавати з, е-е… другом
Ґрофф. Трясця.
Що сталось?
Олліс Робінсон –– це алібі Ґроффа в ніч убивства Веса Женретта.
Тож бери показання Рейфа й хутко рушай в Блекстоун. Я вишлю підмогу.
Ґрофф –– убивця. І привези Олліс Робінсон негайно.
Так, сер.
Рейфе, пройдіть до мене.
Агов, Кі!
Кіаро!
Кі!
-Вона ж мала бути тут. -Кі?
-Кіаро! -І Джей-Джей.
-Ми перевіримо в крамниці, добре? -Ми глянемо в домі.
-Може, вона з Джей-Джеєм? -Кі!
-Кіаро! -Агов!
-Де ти? -Кі!
-Джей-Джею! -Кіаро!
Агов, ти тут, Кі?
Народ, це ви?
-Ти це чула? -Так.
-Народ, я тут! -Кі!
Кі.
-Друзі! Друзі, я тут! -От срака, точно Кі.
-У холодильнику? -Я в холодильнику.
-Гей, Кі! Кі, зажди. Ми вже тут. -Допоможіть! Допоможіть!
Хутко, хутко.
-О боже. -Боже мій.
Усе, усе, усе,витягаю.
-Боже мій. Ти довго там була? -Гей, ти в нормі? Що трапилось?
Ґрофф трапився. Він був тут і забрав сувій.
І, о боже мій. Чекайте, я впустила телефон.
Я його впустила. Джей-Джей досі з Ґроффом.
Що?
-Де мій телефон? Де він? Де він? Де він? -Поупе!
Клео!
-Ми знайшли її! -Вона тут! Де твій телефон?
Я не знаю. Був десь тут.
Ти ціла?
-Кіаро, де ти була? -Гей, Кі.
Боже мій.
-Де він може бути… оу. -О!
Це Джей-Джей. Ви знаєте, що робити на бі-і-і-іп.
Не відповідає. Джей-Джею, передзвони. Будь ласка.
Можеш його відстежити?
Так. Дістали його зникнення, і я змусила ділитися геолокацією.
Він на воді.
-Що? -Що?
І він віддаляється.
Трясця.
Усе. Ми на місці.
Що? Я гадав, ми повертаємось. Що ми в біса тут робимо?
Іди сюди. Хочу поговорити.
Добре, але спершу віддай телефон. Я маю повідомити друзям, коли повернуся.
Так, звісно.
Плюс, маю сказати їм, що, е-е, ми знайшли ту лінзу. Давай.
Так, авжеж. Зараз. Тримай.
-Лови. -Воу, воу, воу, воу.
Пробач, я промазав.
Я куплю тобі новий, ліпший, сучасніший.
Насправді я куплю тобі все, що захочеш.
Відсьогодні в тебе буде все найліпше. Ходімо.
Ми тут надовго? Бо треба встигнути повернутися
до припливу.
Звісно, але спершу вислухай. Ця… ця корона це дуже дуже вартісна річ.
І доволі багато… важливих людей готові
за неї щедро заплатити.
Заманливо звучить.
Безумовно. Я гадав, що не здобуду її без Корсарів,
проте думаю, ми з тобою, вдвох, знайдемо… цю корону.
Та все по черзі.
Момент істини.
Чекай. Звідки він у тебе?
Кіара. Треба ж глянути через лінзу. Вона дала його мені.
Вийшло.
-Що? -Я знав.
Що, правда? Вийшло?
Іди поглянь.
Покажи, покажи мені.
Могадор.
-Так, це Ессуейра. -Справді працює. От чорт.
Тепер ми знаємо, де корона.
Завдяки Мураду.
Дійсно працює.
То ось чому ти насправді повернувся. Я знав.
Слухай, синку. Ми з тобою –– команда, і нас тепер не спинити.
-Ти все знав. -Але треба квапитися. Треба
рушати на схід до Бермудів.
-Що? -Уперед.
Що, просто зараз?
Марокко не близько. Треба рушати, синку.
Але треба забрати моїх друзів. Це першочергове. Тобто мапа,
лінза –– усе це їхня заслуга також. Чи ми просто заберемо усе? Не можна так.
Звісно можна.
Коли знайдемо корону, вони отримають своє. Не переймайся.
Ясно.
Але так нечесно.
Я тобі дозволяю. Лише один раз.
Ні, я так не можу.
Я не обкрадатиму друзів.
А ще я сумніваюся, що Кіара дала тобі сувій.
Вона б не вчинила так.
То що ти зробив?
Тоді нащо ти вислуховував мій план, якщо не збирався брати участь?
Ти як твоя мати. Дуриш мене, щоб витягти усе.
Щоб обмежити мене. Але це все… дарма.
Ти вбив її, так?
Що?
Так.
Ларісса моя мати. А ти вбив її.
Ларісса утонула.
Це жахлива, жахлива трагедія.
Мій сину.
-Мій прекрасний, чарівний сину. -Тату?
Ні, будь ласка!
Ґрофф!
Повернись!
Прощавай, Джексоне.
Повернись!
Повернись.
Будь ласка.
Тату…
Не зупиняйся. Я втратила сигнал, але він десь тут.
Де він? Де ж ти?
Гей! Сюди! Агов!
Він там! Бачу його! Давайте швидше вперед!
-Джей-Джею! -Джей-Джею!
-Агов! -Тримайся!
Ми вже поруч!
Витягай його, ну ж бо, ну ж бо. Допоможу.
Тримай його, тримай! Посади його! Обережно.
Як ти?
-Боже мій. -Ти цілий?
Що сталося? Джей-Джею!
Тримайся.
Тримайся. Дихай, ми тобі допоможемо.
Що сталося?
Ґрофф.
Мені шкода. Так шкода.
Що ж, блудний син повернувся.
Я обіцяв, що повернуся і приніс.
Так, бо ми погрожували.
Куди б іще я пішов?
Тож він убиває одного з нас, а потім з'являється. Приносить сувій,
наче нічого й не відбулося.
Переріжмо йому горло.
А це непогана ідея.
Рушаймо по корону.
Ми спостерігатимемо. Якщо знову підставиш і збрешеш нам,
я сама тебе вбʼю. І зроблю це повільно.
Знаєте, що найсмішніше? Я справді думав, що він повернеться по мене. Але ні,
він хотів позбутися мене.
А тепер Поуп утікач. Вітаю в клубі, бро. І ми залишись ні з чим. Ми втратили все.
І це моя провина.
Ти не винен.
Та ні, винен.
Дивись, Полярна зірка.
Усе обертається навколо неї.
Саро, коли Руті штовхнула тебе, усе змінилось.
О господи. Мовчи.
-Я серйозно. -Усе добре.
Я хочу дбати про нас. Я хочу дбати про тебе.
Тож пропоную все ж знайти ту корону.
Ми будемо забезпечені. Зосередимося на собі.
Так.
Звучить як план.
Що таке?
-Мені страшно. -І мені страшно.