Думаю, як куди поїдемо наступного разу, спочатку таки варто все спланувати.
-Може, в готелі зупинимося. -З душем.
Еге ж, від мене смердить.
Сьогодні я відчув власний запах.
Ти був не один, хто його відчув.
Домівка.
Ми збудували собі домівку.
Разом.
Любити гарні речі — нормально.
А потім її втратили.
А знаєте чудове ім'я для дитини?
Джей-Джей. Воно ж універсальне.
І для дівчинки, і для хлопця.
Якої дитини?
Точно. Ви ж не знаєте.
Та ти що.
Карасенятко?
-У вас? -Так!
-То ти будеш татком! -То я буду татком.
Та ми досі були одне в одного.
У нас було все, що насправді потрібно.
-Ви ж геть до такого не готові! -Знаю, та нічого.
Тобто, ми допомагатимемо, багато.
Дитинка…
-Друже. -Вітаю.
Але чим ми готові ризикувати,
щоб повернути домівку?
Гаразд, ще не все втрачено, так?
Ми знаємо, де Грофф, він приведе до корони.
І, слухай, я знаю, що останніми днями поводився незвично.
Хочу сказати, що повернувся.
І почуваюся чудово.
Як будемо там,
можеш бути обережним?
Джею, ледь же минулося.
От ледь-ледь.
Отже, нам треба в те місто, Ес-Сувейру.
Правильно?
Знайдемо човен Гроффа, вирахуємо, куди він направився.
Знайдемо Гроффа.
Було б добре.
Еге ж, без сувою й лінзи нам ніяк.
А Рейф знає про корону?
Він каже, що хоче лише знайти Гроффа.
Каже, що до скарбу йому байдуже.
Еге ж. Як було з нашими батьками?
Добре, ворушіться. До цивілізації не так вже й далеко, так?
ЗОВНІШНІ МІЛИНИ
Ось воно. Я правильно розрахував.
Це Ес-Сувейра.
Гаразд. План такий: шукаємо пристань, знаходимо Гроффа.
Тільки й того.
Буде складніше, ніж я думав.
Ти ще й думаєш?
Ходімо.
Ворушіться, ну-бо.
Господи-боже.
Тримайтеся разом.
Та немає в мене грошей, ясно?
-Треба йти разом. -Намагаюся.
Не розходьтеся.
Треба вибиратися з цих вуличок. Я не розумію, куди йду.
А це вже щось. Ходімо.
Я так і знав.
Та це ж Мурад.
Берберський пірат.
Про нього нам Грофф розповідав.
Бляха-муха. Це ж він. Бербер.
Він зробив мапу для пошуку корони.
Може, вона ближче, ніж ми думаємо.
Це знак.
Отож. Рушаймо далі. Гайда.
Думаєш, десь тут?
Не знаю.
Саро.
-О боже. -Агов.
Що таке. Ти в нормі?
Ні. Треба сісти.
-Гаразд. -Добре.
Що сталося?
-Як ти? Що відчуваєш? -Сильну нудоту.
-Нудить. -Так.
Можливо, тобі просто треба поїсти. Два дні ж не їла.
-Так, треба їй щось знайти. -Ти в нормі?
-Ні, не в нормі. -В порядку.
Ні, їй треба поїсти. Ми щось їй принесемо.
Удачі. Грошей у нас немає.
-Можна по-старомодному. -Трохи поцупити?
-Не хочу вас затримувати. -Все гаразд.
Зробімо це. Тільки швидко, добре?
Я з вами. Вам потрібна досвідчена крадійка.
-Досвідчена крадійка? -Ходімо.
Я маю ступінь доктора крадіології.
Я теж піду, спробую якось це тримати під контролем.
Агов, я скоро повернуся.
Зі мною все буде добре. Іди.
Ми будемо прямо тут. Обіцяю.
Агов, дихай.
-Що ми робимо? Якого… -Замовкни, Рейфе.
Гаразд, тільки покваптеся, яку б тупу фігню ви замислили.
-Ми марнуємо час! -Рейфе!
Ми намагаємося не світитися.
Бути непомітними.
-Займися чимось. -Еге ж.
-Агов. -Добре.
Має бути не складно.
-Гаразд. -Тут є варіанти.
-Щось та знайдемо. -Он там може вийти.
Еге ж, я так думаю.
-Добре, я займуся продавцем. -Ми все зробимо.
Перепрошую…
О, говорите англійською?
Перепрошую, скільки це коштує?
-Скільки за ось ці? -Скільки за два?
Ні, пані, беріть кілограм. Один кілограм, так простіше.
П'ять дирхамів. Ви лише їх понюхайте.
-Два кілограми? -Так. Але я хочу хорошу ціну.
Знаєте, щось у вас задорого.
-Гроші. -Стривайте.
-Так. -Ага.
-Злодій! -Ходу!
Злодій!
Поупе, тікай!
-Агов! -Поупе, хапай.
Ходу.
Треба тікати.
Злодій!
Туди побіг. Злодій!
Бігом.
Сюди. Заскакуйте.
Гаразд. Все добре. Відірвалися.
Агов.
-Це він винен. -Казав же, я мав керувати.
Ну як? Усе вийшло?
Аякже.
Яблуко на день і дитя щасливе.
Тепер ти за двох їси.
Ото й усе, що ви принесли?
Рейфе, стулися, добре?
-Як ти? -Краще?
Я впораюся.
Так, добре.
Як не будеш доїдати, скажи мені.
Пристань у тій стороні. Ти дійдеш?
Гаразд, тоді, мабуть, слід рушати.
То що, поліція?
-Треба йти. Швидко. -Отож, і негайно.
Йдемо.
-Треба йти. -Ви ще й попалися.
-Потім розпитаєш. -І куди тепер?
Агов, якого біса? Що таке?
Стулися, злодію.
Я нічого не брав!
-Саро. -Саро, ходімо.
Пане Хассане, це він?
Це не він.
-Відпусти, Азізе. Нехай іде. -Якого дідька?
-Онде він! -Треба йти.
-Ні. -Он він!
Бігом!
Чорт!
Недоумки.
Швидше.
Дідько!
Хутко, сюди.
Вліво! Тобто, вправо!
Сюди.
Гаразд. Гадаю, досить.
Схоже, Рейфа загубили.
І що? Велике діло.
-Він не викараскається. -Він сам по собі. Повертатися не будемо.
Агов.
-Що збираєшся робити? -А ти що думаєш?
Нам слід повернутися, щоб йому допомогти, чи…
Ні. У нас же немає паспортів. Повернемося — нас заарештують.
Згоден.
Тут я з Поупом згоден.
Я зроблю, що ти скажеш. Він твій брат.
Ні. Просто ходімо на пристань.
Не стіймо. Робімо своє, знайдімо Гроффа.
Агов, а де Клео?
-Куди вона поділася? -Клео!
-Та ви знущаєтеся. -Клео!
-Вона пішла назад? -Клео!
Агов, Клео!
Клео!
Позичила, назавжди, у тому ряді з одягом.
Треба замаскуватися. Копи нас виглядають.
-Гаразд, крадеш ти таки краще. -Я знаю.
-Ходімо. -Пристань там.
-Уперед. -У який бік?
Туди. Весь час прямо.
…підтвердження зобов'язань.
Ручку залиш. Сувенір.
ЕС-СУВЕЙРА, МАРОККО
-Алло. -Привіт, мала.
Слухай, зроби послугу.
Як ти? Усе добре?
Так.
Усе чудово. Треба, щоб ти знайшла ту ручку, що дав Грофф.
Вона десь у кухні, мабуть.
-Так. -У якійсь з шухлядок.
Так, знайшла.
Є?
Чудово. На ній збоку має бути назва готелю. Бачиш?
Ага.«Ріяд Мімуна», Ес-Сувейра, Марокко.
Гаразд, чудово. Здається, я бачив вказівник.
У тебе все гаразд?
Так.
-Точно? -Еге ж, все добре.
Я тут просто у справах, ясно?
І я все поверну, з процентами.
Точно.
Просто будь обережний, добре?
Звісно. Мені вже пора.
Гей, Рейфе…
я тебе кохаю.
Я теж тебе кохаю.
-Все одно я йому не вірю, Даліє. -Але він нам ще потрібен.
Ходімо, Лайтнере, годі вже бути чемними.
Час отримати відповіді, чи не так?
АГАПЕНТА
Так, Агапента.
АГАПЕНТА
Фінчу терпець вже вривається.
Отож, він має нам все віддати. Так, чи інакше.
Заходьте.
Ми були доволі терплячими, Чендлере.
Та тепер цьому край.
Показуй сувій.
А, точно.
Тут така справа.
У мене його немає.
Овва.
Він пропав.
Невже?
Куди він пропав?
Гадаєте, я такий дурний,
щоб віддати сувій Фінчу?
Навіщо тоді йому я?
Я його спалив.
Спалив на попіл.
В курсі, що в нас є копія, еге ж?
Точно, але… ви не можете її прочитати.
Не всю. Потрібен сам сувій.
Бачте…
Сувій, він… зашифрований.
Хитрим шифром.
Його лише я можу…
Зараз іще дістанеш.
Думаєш, це боляче?
Я ще й не починав.
Ти й гадки не маєш, який буде біль.
Повір мені, краще віддати зараз.
Роби, що хочеш.
Єдиний шлях до корони — через мене.
Та невже?
Брехло.
Порви його. Рознеси тут усе. Знайди сувій.
Я з тобою не поспішатиму.
Оце так пристань.
-Має бути десь тут. -Еге.
Грофф був на човні Голліс, а він модний.
Він десь тут. Це єдина пристань у місті.
Не знаю про модний човен, але он той — Терренсів.
Праворуч.
-Ти впевнена? -Я на ньому виросла.
-Впізнаю будь-де. -Бачиш підпалини, Поупе?
Як він тут, то й Корсари тут.
-А значить і Грофф. -І вбивця капітана Т.
-Без вогнів. -Антена не крутиться.
Не бачу там жодних рухів.
На абордаж, глянемо, чи є що корисне.
-Стривай. -Не ти.
Агов!
Вони тебе впізнають.
-Ну… Гаразд, Поупе. -Це має бути хтось інший.
-Добре. -Я піду.
-Що? -Що?
Я це зроблю.
Слухай, може…
Що? Я в нормі. Я це можу.
Та я вірю.
Вони мене не знають. Я піду. Я можу.
-Нормально ж. -Я з тобою.
А ви пильнуйте. Ми — на абордаж.
Добре. Ви теж пильнуйте.
-Гаразд. -Дивіться уважно.
-Ми нагору, ви донизу. -Так.
-Розійшлися. -Розійшлися.
Де він?
Де сувій?
Ми так довго можемо. Або скажи, де він.
Добре.
Я тобі скажу, де сувій.
Так?
-Де він? -Прямо тут.
Він тут.
Поки що я стримувався. Хоч і звинувачую тебе в смерті Омара.
Знаєш, що це означає, га?
Кров за кров.
Обирай: він, чи я?
Ти.
Ти винен мені гроші. Давай ключі.
Я тебе вб'ю.
Ходімо. Ну-бо.
Сюди.
Ходімо.
-Добре. -Хапай причандалля й ходу.
-Поквапся. Гайда. -Добре, друже, ходімо.
Якийсь із цих. Я не знаю.
Сідай, їдьмо.
Гаразд, поки що все добре.
Так, звідти легко перескочать на Терренсів човен.
-Наче чисто. -Ага, нікого немає.
-Починай шукати. -Добре.
Треба здогадатися, куди рушив Грофф.
Ми в цій країні лише день.
Кілька правопорушень.
За нами женеться поліція.
І грабіж зі зламом, прямо зараз.
-Все краще й краще. -Поупе, не починай.
Просто пливи за течією.
Я весь час тільки це й роблю.
Це нелегко, як згадати про можливості.
Можливості?
Ось тобі можливість.
Можливість, що ти вчасно
повернешся й вступиш до медичного — нуль.
Просто, якби я постарався,
вступив би до якогось підготовчого відділення.
Трохи б помучився, але, гадаю, я це можу.
Можеш.
Але зараз ми тут.
Знаєш, у чому фокус? Щоб плисти за течією?
Усвідом, що втрачати нічого.
Я вже таке чув.
Тут щось про Півмісяць, Едварда й Елізабет Тічів.
Агов, поглянь на це.
«Фінч-Груп»? Це ж купа грошей.
Купа грошей.
Але нічого щодо намірів Гроффа.
Отож. Шукаймо далі.
А ти знав, що, ніби-то, якщо знайдеш Блакитну корону,
можеш загадати бажання?
Отаке кажуть?
Така легенда.
То кажи, яке бажання? Тільки не пікап.
Не знаю.
Врятувати Карасьландію.
Ага. Хороше бажання.
Якби ж то ми могли її відновити.
Це ж просто мрія.
Або загадав би пікап. Нова підвіска, LED-світло, диски.
Щоб як космічний корабель був.
Міг би, але мусиш обрати.
Це ж не джин. Бажання лиш одне.
Добре подумай.
-Є. -Є? Загадав?
І що?
Ну, з бажаннями, воно ж так:
як розповіси, вони не здійснюються.
-Ого. -Отож.
-Ти мені не скажеш? -Не здійсниться ж.
-Якщо натякнеш, це ж не… -Стривай.
Бачиш того типа?
Прямо он там.
Він з тих Корсарів,
що мене тоді викрали.
-Точно ж на човен іде. -Я розумію.
Це ж сигнал.
А це що таке?
Заклик до молитви.
-Вони нас не почують. -Знаю.
Добре.
Тобі не можна. У нього зброя, він тебе знає.
Ти знущаєшся? Кі, ні. Це надто небезпечно.
Піду я. Залишайся тут.
Утримуй цей форт. У прямому сенсі.
Ой-йой. Перепрошую.
Мені так шкода.
-Що треба? -Власне, можливо, ви допоможете?
Я трохи заблукала.
Шукаю пірата. Якась статуя.
-Мурад. Бербер. -Так.
Ідіть до входу, звідти…
Я… Звідки ви це знаєте?
Ви такий розумний.
Що?
Будь обережна.
-Саро. -Що?
Схоже, я щось знайшов.
Ці фото, на них частини сувою, але їх можна читати.
Мабуть, робили через лінзу, що Джей-Джей бачив.
Чекай-но. Поглянь на це.
Це ж узбережжя, так?
Так. Це точно мапа.
Наче край мапи. Ого, стривай.
Їх треба скласти, як головоломку.
Послухайте, я маю йти.
Ні. Не хочу вас турбувати, але чи не могли б ви…
може, ви мені тут усе покажете?
Я подорожую сама.
Може, показали б мені…
Добре.
Отже, йду до входу…
-Обережно. -Ліворуч?
Ану ще, Поупе.
Саро, дивися, пунктир закінчується тут.
Якась пента…
Це нам?
Боже, це таки нам.
-Точно. -Хапай усе.
Гроші. Їх теж візьмемо.
…до входу, звідти — праворуч.
Де вони?
Онде вони! Виходять.
Вже майже запам'ятала. Якби…
-Я маю йти. -До входу у медіну,
звідти звернути ліворуч.
Праворуч. Ідете й звертаєте праворуч.
-Якби ж ми могли почати… -Праворуч.
Добре.
Агов.
Ну ж бо. Тут таки потрібна стратегія відходу.
Клео?
-Та знаю. -Я намагалася.
Обережно.
-Де Клео? -Не знаю.
-З тобою ж була. Мав би знати! -Я по Джона Бі й Сару.
Треба йти.
-Маємо йти. -Гаразд.
Ну-бо. Ходімо.
Прокляття.
Поупе, ворушися.
-Джей-Джею, все добре? -Так, ти як?
Нас викрито. Вшиваймося.
Ну ж бо, сюди!
Де Клео? Клео!
Сюди. Ну ж бо!
-Швидше! -Звідки це в тебе?
Вкрала.
Швидше. Ворушіться.
Перепрошую. Саро, заскакуй. Ну-бо.
Та їдьмо ж. Ходу!
Газу! Їдь!
Не віриться, це ж ті малі, з Кароліни.
Еге ж, це все трохи ускладнює.
Знаєте ж, що зробить Фінч, як ми її не знайдемо.
Тож знаходимо Гроффа,
позбуваємося тих малих, та й по тому!
Ми знаємо, куди вони їдуть. Агапента!
Звернімо тут.
Попрощайся з цивілізацією.
Далі дорога досить погана.
Добре, набери води.
Розкажи про ту корону.
На скільки потягне?
На вулиці, груба оцінка.
Бо краще б це лайно було вартим мого часу.
Вона коштує цілий статок.
Це одна з найбільш бажаних реліквій у світі.
Належала Цезарю,
її шукав Наполеон,
кажуть, може здійснювати бажання, зробити власника нездоланним.
Лайно! Ти й близько не відповів на запитання.
Скільки вона коштує?
Сотні мільйонів.
-От ти гівнюк. -Невже?
Сотні мільйонів.
Стривай… Що, і покупець є?
Еге ж.
-У мене є покупець. -Де?
Ти бував у Лісабоні?
Треба ж таке, Гроффе.
Завжди маєш план.
Що ж, ти мене намахав.
А потім віддав мої гроші тим найманцям,
тож будеш моїм песиком.
Якщо пощастить, я тобі щось та й відкину, ясно?
Якщо дозволю жити.
Показуй мапу.
Стій, не поспішай.
Треба ось це.
Поклади на мапу, знайди лінію і піднось до ока.
Тоді все… побачиш.
Магія й фокуси. Круто.
Що, хрестик стоїть? Так просто?
Якщо вміти читати мапу.
Ти тепер вмієш.
Ось ця мапа приведе нас прямо до корони.
Чудово.
Але це не лише багатство, малий.
Невже? А що ще?
Блакитна корона — це влада.
Це помста.
Помста всім мажорам Кілдера, що мали тебе за непотріб.
Не зупиняйся.
Вони в ногах у тебе будуть плазувати,
черевики вилизувати.
Може, так ти й тій дівчині…
з Кілдера відплатиш.
Якій дівчині.
Тій дівчині.
Якій ми заплатили, щоб тебе підштовхнула.
Та ти її знаєш, гадаю. Соня?
Софія, якось там.
Рейфе, я…
Я дещо зробила.
Дещо погане. Йдеться про Голліс і мене.
Шах і мат, песику!
Прокляття.
От лайно.
Що?
Привіт, любий. Як ти?
Це правда?
Те, що мені сказав Грофф, правда?
Правда?
Пакуй манатки. Геть з мого дому.
Ось як ти мені за все віддячила?
Між нами — все.
Це кінець.
Ще й не на гарантії.
Ще один двигун мені закипить,
я його сама потім і підірву.
Отже, якщо скласти всі ті фото,
схоже, що вони їдуть сюди, в Агапенту.
-Здається, дорога туди пряма. -Пряма, а скільки миль?
Сто кілометрів, плюс-мінус? Десь 62 милі.
Туди ми точно доїдемо.
Не гарантую, що й назад, але туди таки доїдемо.
-Звісно. Візьмете дві? -Дякую.
Дякую.
Джей-Джею, не думаєш, що отак кидатися було небезпечно?
А якби він обернувся?
Він же саме стріляв.
У нього пістолет був.
Але вже немає.
Осьдечки він.
Справді? Я ж саме про це й говорю.
Знаєш, колись удача скінчиться.
-Скільки я винен, шановний? -Триста.
Гаразд, можна їхати.
Добре. Агов, їдьмо.
Джоне Бі, лови. Втомилася нести.
-Гаразд, рушаймо. -Летючий хліб?
Гарний кидок.
-Сідайте. -Поупе!
Он там.
АГАПЕНТА
Добре.
Джоне Бі, ось на цей з'їзд.
Схоже, там біля дороги має бути колодязь.
Станемо, наберемо води, та й до Агапенти.
Хоч би з колодязем ти не наплутав.
Все добре. Він був на мапі.
Відчуття, ніби сім років їхали.
ДЖЕЙ-ДЖЕЙ МЕЙБЕНК
Я спрагла.
А там хоч вода є?
Агов!
Допоможіть!
Рятуйте!
На допомогу!
Допоможіть, я у пастці!
Допоможіть!
Я у пастці!
-Схоже, Гроффа ми знайшли. -Допоможіть!
Допоможіть!
На допомогу! Я у пастці!
Прошу! Я тут!
Просто… я розберуся.
Будь ласка, допоможіть!
-Хто це там? -Допоможіть!
Рятуйте! Я застряг!
Застряг!
Тату?
Джей-Джею.
Це ти?
Господи.
Святе провидіння!
Що сталося?
Потрапив у пастку через того… Рейфа.
Але ж тепер тут мій милий хлопчик, прийшов
мене врятувати.
А що з сувоєм?
Рейф!
Він забрав, хотів мене вбити, та я знаю, де він.
Я знаю, як його повернути. Ми вдвох.
Ми разом його повернемо. Кинь мені мотузку.
Джей-Джею?
Не думаю, що йому можна вірити, але це й так ясно.
Джею, тобі вирішувати.
Джей-Джею?
Джей-Джею! Джей…
Знайшов мотузку? Прив'язана до відра, біля колодязя.
Кинь її мені.
Джей-Джею, кидай мотузку.
Навіщо?
Нащо воно мені? Ти хотів мене вбити.
Я помилився.
Пробач мені.
Але я знав, що ти дістанешся берега.
І я радий, що ти зміг.
Витягни мене, Джей-Джею, і ми здобудемо корону.
Разом. Як і збиралися.
Ти мене віддав.
Віддав, бо я тобі не потрібен. Тобі не потрібен син.
А тепер знову з'являєшся, ще й вдаєш, наче був змушений.
Ні, це не так. Ти мій син, я тебе люблю.
Ні, не треба про любов.
Ти ж не знаєш, що це слово означає.
Ти мене й не знаєш.
Ніколи не був мені батьком.
Навіть і не спробував.
Я слабка людина, Джей-Джею.
Ти ж мене за це не вб'єш, правда?
Ти не такий.
Ти кращий від мене.
Бути кращим від тебе не так вже й важко.
-Бувай, тату. -Джей-Джею!
Джей-Джею, повернися!
Джей-Джею!
Джей-Джею, повернися!
Це ж я, твій батько!
Ти вартий кращої сім'ї!
Еге ж, і всі ми.
Ну, добре.
Джей-Джею, повернися!
Гайда за тією короною.
Джей-Джею, ану назад!
Повернися, або горлянку вирву!
Звертай вправо.
-Дивіться. -Що там написано?
Ось вона.
Агапента.
А щоб мене.
Нам туди. Їдьмо.
Гаразд.
Добре, я тут. Що тепер? Що треба шукати?
Гаразд, вона прямо попереду. Далі підемо пішки.
Обережно, невідомо, що там може бути.
Ага-чорті-що. Тут роками можна копати й нічого не знайти.
Конкретно, куди йти?
Ані руш!
Стій, де стоїш.
Тихше! Добре, гаразд.
Нам тут вистави ні до чого. Просто віддай мапу.
Гаразд, тільки спокійніше, добре?
Прокляття.
Знаю.
Тримай руки так, щоб ми їх бачили, тоді не відстрелимо.
Ага.
А тепер, клади.
Кладу, повільно.
Повільно.
От лайно.
Готово.
-Вони його вб'ють. -А нам що?
-Хороше запитання, Поупе. -Але ж сувій заберуть.
Любиш постріляти, еге ж?
Просто трохи потренувався.
Ну, та маленька лінза нам теж потрібна.
Їх семеро, усі зі зброєю.
Знаю. Тому нам треба думати нестандартно.
-Що ти робиш? -Диверсія.
-Серйозно? Це не Call of Duty. -Серйозно.
-У нас чотири набої, їх семеро. -Чотири?
Добряче вдаримо, заберемо їхній транспорт.
-Що ти робиш? -Стій.
Саро.
То ж мій брат.
Чудовий постріл.
Хапайте сувій! Убийте його!
Уперед!
-Біжімо. -Так.
-Бігом! -Так, тікаймо!
Покажімо їм, де ми. Чудова ідея.
-Уперед! -Він он там.
-Не дайте втекти. -Ворушіться!
-Забираймося! -Ходу!
Ходу!
Тримайтеся!
Треба вище забратися! Ну-бо! Швидше!
-Ану! -Ну ж бо!
Я зараз!
Зупиніть їх, поки не дісталися воріт!
Треба бігти. Ну-бо.
-Агов! -Агов!
Ти що робиш?
Наступного разу, нехай стріляють!
Джей-Джей, швидше!
-Поквапся, швидше! -Та біжу.
-Стріляйте! -От лайно.
Ворушіться!
-Уперед. -За мною.
Нагору.
Ну ж бо, рухаймося.
Сюди. Ох, чорт.
Ідіть.
-Ідіть! -Ну-бо!
-Закладіть двері! Хутко! -Тримаю.
-Гаразд. -Ідемо!
Добре, ходімо.
Ану! Розклинюй тугенько.
-Ворушіться! -Ходу!
Ну ж бо, ворушіться.
Уперед!
Ходімо!
-Віддай мені. -Не зупиняйтеся!
Ворушися!
-Дай мені пістолет! -Що?
-Пістолет! -Ні! Там лише три набої!
-Ти поранений! -Ні! Треба триматися разом.
Ворушіться, забери її звідси!
Саро, ходімо.
-Ні, я тобі не дозволю. -Агов!
Ми впораємося. Затримаємо їх.
Хоч раз дозволь тебе захистити.
Слухай, не ти один призи вибивав.
Не на запобіжнику. Вір у нього.
Тільки дурниць не роби.
Уперед!
Розстріляйте ті ворота!
Поупе.
Ніколи ні в кого не стріляв?
Ні. А ти?
Ходу!
Ану!
-Ну-бо, Поупе. -Іду.
Агов.
Рейфе, стій! Рейфе! Зупинися!
Розслабся на секунду. Ми ж не знаємо, куди йти, так?
Дай мені сувій.
Дай сувій.
-А це хочеш? -Чекай!
-Віддай сувій. -Він наш.
Був. А я забрав.
Насправді купив за 400 штук. Ясно?
-Рейфе, я ж тобі життя врятувала. -Ні.
Ти це зробила, щоб забрати ось це. Щось там тобі потрібно.
Насправді ти б не допомогла. Я це знаю.
-Часу немає. -Ми його прочитаємо, ти — ні.
Нащо мені тобі допомагати?
Га? Я тобі не вірю.
Нікому з вас не вірю. Зрозуміла?
Тато тобі вірив. І що з ним сталося?
-Пам'ятаєш? -Тато загинув, бо рятував мене.
А тобі так кортить мене звинувачувати, що ти
й чути не хочеш, що сталося.
Я була на прицілі в людей Сінга, мене б вбили.
Тато прийняв мої кулі.
Він би хотів, щоб ми діяли разом. Ти це знаєш.
Ні, ти мене ошукаєш, як і всі інші.
-Я це знаю. -Ні, бо я — це все, що в тебе є.
А ти — єдина рідня, що в мене залишилася.
Вона правду каже.
Гаразд. Якщо ми…
Якщо ми разом, я ж…
-я ж отримаю свою частку? Тож. -Так.
-Я отримаю частку? -Еге ж.
Друзі?
Це все чудово, але нам таки треба йти.
Ви йдіть далі. Знайдіть ту корону.
Ми лишимося, затримаємо їх.
-Ходімо, Саро. -Ходімо.
Ходімо. Сюди.
Гаразд.
Саро, дай руку. Я тебе тримаю.
Поупе, що то там було?
Я не зміг
у нього вистрілити. Пробач.
Двері не встоять.
-Одна куля лишилася. -Тож не змарнуй.
Чорт, вони йдуть.
Дивіться уважно. Можуть ховатися будь-де.
Убити їх усіх!
-Рухайтеся! -Де вони?
Обережно!
-В оборону! -Назад!
Відтягнися!
-Пригніться! -Фрегу!
Так?
Маємо йти. Ходімо.
Ще один, на щастя.
Ну ж бо!
Рушайте нагору. Знайдіть їх. Уперед.
Уперед!
Ну-бо.
За ними. Уперед!
Кі, іди нагору, знайди укриття. Є ідея.
Це місце — клятий лабіринт.
Ідуть.
-Перші нехай проходять. -Добре.
Хутко! Швидше!
Не стій!
Є один. Його й приберемо.
Сюди!
Гаразд.
-Три, два… один. -Один.
От і перший!
Треба йти.
-Ходімо. -Ага. А добре ж вийшло!
Що тепер?
Я цю фігню прочитати не можу, давай ти. Ось. Знадобиться.
-Уперед. -Гаразд, розберімося з цим.
Дивися, слідуєш лінії, підносиш це до ока.
-Ми тут, ось де. -Так.
А далі нічого не показує.
Стривайте-но. Тут якийсь напис.
То ж арабська?
-Що, прочитаєш? -Що написано?
-Ніхто не може. Не мапа, лайно. -Це не допоможе.
Бо це лайно. Глухий кут!
Стривай, а ті фото з човна?
Має бути контекст. Щось та має бути.
Ми тут, а це — там.
Чекай. Поглянь-но.
-Є збіг, так? -Те ж саме.
-Те саме. -Той самий напис.
Рейфе! Поглянь сюди.
Тут на звороті є переклад.
Тут написано: «На світанку торкнися землі, щоб дотягтися до неба»
Агов, Грофф це розгадав?
Ні, не здогадався, принаймні до того, як на мене кидався.
Мені нічого не казав.
«Торкнися землі». Про що це?
Про що? Що нам треба копати?
-Де? Тут купа місця. -Не думаю…
Не думаю, що це якось стосуватиметься неба.
«На світанку
торкнися землі, щоб дотягтися до неба».
Може, це якось пов'язано з молитвою…
-Авжеж, з молитвою. Чудово. -Зі сходом.
-Бозна, що це значить. -Схід — священний.
Знаю.
Але ж там… Стривайте.
-На світанку… -Небо.
-Ми їх пропустили. -Чудово.
От що ми зробимо.
Посидимо тут до світанку.
Ні. «На світанку торкнися землі…»
Друзі.
Агов, погляньте.
Гляньте на це.
Небо. Сонце над нами.
Що це, в біса, таке?
Теж це бачите?
Чорт забирай.
Дуже схоже.
Еге ж. Корона має бути там. Ну-бо, ходімо.
Агов.
Дивіться.
Піщана буря.
-Треба забиратися. -Еге, треба. Гайда.
Ходімо.
Схоже, нікого. Ходімо.
-Ти в нормі? -Так.
Клео!
Когось поцілив.
Уперед!
Чорт забирай!
Я поранена.
Зачисть тут, ясно? За будь-яку ціну.
Ідемо нагору! Ворушіться!
Так.
-Як ти? Гаразд. -В нормі.
Іти зможеш? Можеш іти далі?
Ходімо. Я підтримаю.
Добридень. Дякую. Упав з мотоцикла.
Покваптеся. Спробуємо піднятися, поки бурею не накрило.
-Корона має бути всередині, так? -Так.
Джоне Бі, агов!
-Бачите, що насувається? -Еге ж, буде непереливки.
Є ідеї, де шукати корону?
Там, нагорі!
Вона десь у тій статуї.
-Треба туди лізти. -Гаразд.
Добре, уперед.
-Час збігає. -Донизу!
Я тебе тримаю.
Агов, я піду роздивлюся там, добре?
Зустрінемося нагорі!
Одного його я не відпущу.
Ні. Я з тобою.
Ходімо.
Ти в порядку?
Джоне Бі, ви двоє сховайтеся, гаразд?
-Ми — по корону. -Гаразд.
-Його правда, тобі не можна тут бути. -Ідіть.
-Упевнений? -Ідіть!
Забери її звідси!
Ходімо, Саро, треба це десь перечекати.
Чекайте.
Стежте за тими.
Обійдіть по низу горба. Ми рушимо на верхівку.
Ви її чули. Рушаймо. Швидше.
Я туди не видеруся, не з такою рукою.
-Доведеться мені! -Що?
Треба туди вилізти!
Ні. Треба перечекати бурю.
Немає часу, Кі!
Це наш шанс, прямо зараз.
У нас все відібрали. Але це не відберуть.
Я мушу це зробити.
Мушу, заради всіх нас.
До того ж це все з моєї вини.
Тож, гадаю, мені й виправляти.
-Розумієш? -Гаразд. Іди сюди.
Будь обережний.
-Гаразд. Я впораюся. -Гаразд.
Чекатиму тут на свою корону.
Скоро буде, королево Кі.
-Ти зможеш. -Ти свою частку отримаєш!
Будь обережний!
Джею!
Господи!
Дай-но, гляну.
Панно Клео, я знаю, що ви десь тут.
Вам не сховатися.
Це він.
Убивця Терренса.
Що ти робиш? Стій. Ти ж і руки не підіймеш.
У нас лише один набій.
Іди, Поупе.
Ходімо, Саро. Треба знайти укриття.
Чорт.
-Якого біса? -Саро, назад.
-Знайди безпечне місце. -Дідько.
Гаразд. Дідько.
Поупе, йди звідси.
Я мушу це зробити. Прошу.
Де ти, дівчинко?
-Виходь. Я збережу тобі життя. -Поупе.
Агов, усе гаразд.
Я зможу.
Заради тебе.
Пам'ятаєш мої слова?
Як плисти за течією?
Втрачати нічого, Поупе.
Завтра не існує.
Приготуйся.
Останній шанс.
Зараз!
Ото ж бо, гівнюче малий.
Джоне Бі!
Як ти?
Не треба було повертатися.
Я його здолав.
Ні, не здолав.
Так, твоя правда. Ну-бо, ходімо.
Джей-Джею, треба квапитися!
-Щось бачите? -Ворушіться.
Мають бути нагорі.
Чорт. Вони йдуть сюди.
Я не бачу, куди йду.
Розійдіться, бережіть спину.
Джею! Вони близько!
Майже на місці.
Агов! Залишайся тут. Я спущуся, виграю трохи часу.
Що? Ні, Рейфе! Ти здурів?
-Вони тебе вб'ють. -Гей!
Я теж убивця.
Мені втрачати нічого!
Джей-Джею, швидше!
Ну-бо!
Що мені шукати?
Чорт. Пісок зброю заклинив.
Треба підійти ближче.
Стійте тут. Стріляйте в усе, що ворушиться.
Ані біса не видно.
-Фінне! Що таке? -Нога!
Куди він пішов?
Дурненький хлопчик.
Джей-Джею, треба швидше!
Треба звідси забиратися!
Агов! Схоже, я щось знайшов!
Джей-Джею, прошу, спускайся!
Ну-ну. Малий виродок, здається, щось знайшов.
Виконай тяжку роботу, друже.
Я почекаю на тебе внизу.
Ти її бачиш?
-Що там? -Ох, чорт.
Джей-Джею, ну ж бо!
Просто тримайся.
Джей-Джею, спускайся!
Секундочку!
Вона справжня!
Так, мала!
Ми це зробили!
Хай живе Карасьландія!
Джей-Джею, треба поспішати!
Нам треба звідси забиратися!
Спускайся!
Спускаюся!
Ну ж бо!
Обережно!
Майже на місці.
Ти в порядку?
Усе добре. Насправді — краще. Чудово.
Бо, дивися!
Не може бути!
Господи!
Я її дістав!
-Знаєш, що це означає? -Таки ж знаю.
Ми все повернемо. Повернемо наш дім.
Гру закінчено, діточки.
-Чекай. Ходу! -Треба забиратися.
Бігом.
Дідько!
Даліє, допоможіть! Де ви? Фінн поранений!
-На нас наскочив той божевільний. -У них корона! Вставай!
Ходімо, Кі!
Треба знайти решту.
-Дивіться! -Їх не видно, ворушіться!
Ходи.
Ось, присядь.
Агов, туди.
Гадаю, сюди!
Кі, куди ти поділася?
Джею!
-Тихо! Мовчи. -Джею!
Кі!
Джею!
Джей-Джею!
Ану відпусти її!
Стій, де стоїш.
Не ворушися.
Ти знаєш, що я хочу.
Віддай її мені!
Тільки відпусти її.
А міг же бути зі мною, Джей-Джею.
Подумай, щоб ти міг мати.
а тепер ти…
Нічого не отримаєш.
Нічого.
Ні.
У мене вже є все.
Я маю все, чого завжди хотів.
Чого ти не матимеш ніколи.
Хочеш корону?
Та бери.
Бери. Мені вона не потрібна.
Тільки… відпусти її.
-Чудово. Давай її. -Бери.
Спокійно.
-Передай її мені. Ну-бо. -Дивися.
Я тебе тримаю.
Усе добре.
Дякую.
Джей-Джею.
Так…
Так шкода.
Ми з тобою.
Треба було тобі…
кинути мотузку.
Ні.
Нічого.
Агов.
Дивися на мене.
Все добре. Усе виправиться.
Дай-но, подивлюся.
Не ворушися.
Ні.
Агов.
Все добре. Усе буде добре.
Джей-Джею, має бути.
Агов.
-Я так і не сказав бажання. -Що?
Ні.
Джей-Джею, нічого.
Воно вже справдилося.
Моє бажання вже виконано.
-Усе, чого я хотів. -Ні.
Ні, будь ласка.
-Гаразд. -Будь зі мною.
Не залишай мене, прошу.
Подбай про інших.
Добре?
Ні.
Це ще не все.
Я кохаю тебе, Кі.
І я тебе кохаю.
Я тебе кохаю.
Будь ласка, ні.
Ні.
Будь ласка, ні. Джей-Джею, прошу.
Джоне Бі!
Поупе!
Ні.
Будь ласка.
Знаю, я це вже казав, але,
дивний факт,
усі, кого ви знаєте,
помруть.
Ваші батько, матір,
навіть найкращий друг.
Як на мене, річ не в тім, скільки років ви мали,
а в тім, що було в ці роки.
І Джей постарався.
Ті 20 років були насичені
Пригоди.
Романтика.
Були й складні речі, як без них.
Пожертва.
І дружба.
Що вже Джей-Джей умів,
так це дружити.
Ми разом завдяки йому.
Найкращий друг, який колись у нас був.
Грофф згадував Лісабон.
Не знаю. Якби це був мій друг, я б
мабуть, рушив за тим, хто його вбив.
-Еге ж? -Помовч, Рейфе.
Він не помиляється.
Гадаєте, Джей-Джей сидів би,
якби це був хтось з нас?
Думаєте, нічого б не робив?
Ми всі знаємо, що б робив Джей.
Поквитався б.
Помста.
Переклад субтитрів: Сергій Білай