DETTA HAR HÄNT…
Har du nånsin känt att du känner nån
så bra man kan känna nån och sen
visar det sig att man hade helt fel?
De slutar aldrig.
De ger sig på Andy.
Jag kan inte sitta här och göra ingenting.
Varför ändrade du dig?
Jag vet inte. Om jag kan nå bara en person som funderar på att skada nån,
då har nåt bra kommit av allt det här.
-Hallå? -Hej, Jane.
Känner du Paula Koontz?
Nej, jag har aldrig hört om henne.
Är Charlie den han säger?
Det är komplicerat.
Du vet mycket som du aldrig sagt.
Jag ringer om Laura och Andy.
Jag vill träffa Geraldine Ross.
Jag gör en dokumentär om domslutsreformer
och jag vill prata med Paula.
Förlåt!
Hej, Jane. Du har gjort mycket.
EN NETFLIX-SERIE
Professor Alex Maplecroft.
University of California, Berkeley.
-Diskussionen börjar kl. 14,00. -Id-kort.
INTERNATIONELLT EKONOMISKT FORUM
Kom ihåg.
Du är ekonomiprofessor på ett amerikanskt universitet.
Får jag kolla väskan?
Ja, naturligtvis.
Du ser ut som en, så spela med.
Stanna inne i byggnaden.
Alla kommer att tro att du är den du säger.
Nästa diskussion börjar om 15 minuter.
Färgampullen är klar.
Jag sitter i publiken redo att avfyra detonatorn.
När bilden av Martin Queller täckt av symboliskt blod
är på alla förstasidor i världen,
vet alla vad som hände med din familj.
Om planen behöver ändras, finns jag där.
Vad som än krävs för att ta ner honom.
Professor Maplecroft?
Det är på tiden att vi träffas personligen.
-Mr Queller. -Det är dr Queller.
Johns Hopkins gav mig en hederstitel förra året.
Gjorde de?
Jag ordnade en professur i psykiatri till min döda frus minne.
-Jag beklagar. -Det du inte vet kan fylla en bok.
Det har det redan gjort, faktiskt. Flera.
De flesta handlar om mig.
Vår diskussion startar snart.
Då kan vi fortsätta samtala som civiliserade personer.
En vädjan om anständighet från kvinnan
som jämför mitt företag med Tredje riket.
Oslo krälar av media. Vi kan väl spara fyrverkerierna till dem?
Vi är här för att ge dem en bra uppvisning.
-Är du här för Paula Kunde? -Ja.
Tack.
Du är inte Sheila.
Förlåt. Det var enda sättet att få träffa dig.
Jag heter Anne Jefferson, jag är reporter.
Är du här för min överklagan?
-Nej. -Stick för fan.
Två minuter och du får vad du vill från fängelsebutiken.
Jag menar det.
Nike-skor, storlek 41.
-Okej. -Lotion.
Choklad.
Och en limpa cigaretter.
-Två minuter. Kör. -Ja…
Känner du den här kvinnan?
Daniela Cooper?
Hon heter Laura Oliver. Talpedagog i Georgia.
Är du säker?
-Jag sa ju det. -Hon sa ditt namn.
-Vi är klara. -Vänta.
Gå. Jag kommer att skrika.
Den här då?
-Vad är det här? -Inget, det är…
Det är min mamma.
För länge sen.
Skickade hon dig?
För att kolla mig?
Hon är rädd att jag ska komma ut snart.
Besöka henne.
Säg till Jane… att dra åt helvete.
-Vem är Jane? -Din jävla lögnare!
-Säg åt Jane att jag ska döda henne. -Sluta!
-Hör du mig? Hon är död! -Lugn!
-Den rika Queller-subban! -Kom!
Hon är jävligt död!
God morgon.
Har du sovit?
Du borde komma upp när du är redo.
MENADE DU: JASPER QUELLER
VD FÖR QUELLCORP
Quellers Texas-bokturné åker till El Paso.
Quellers sista stopp blir i El Paso, där han talar
på en insamling för demokraterna på fredag morgon.
VÄGEN FRAMÅT: EN VISION FÖR ETT NYTT AMERIKA
Bandet mellan min syster och min far var mycket starkt.
Pappas död blev för mycket för henne, Jane försvann.
-Hur är det? -Hej.
Vem fan är du och varför förföljer du mig?
Sänk vapnet.
Svara mig.
Jag ska. Om du sänker vapnet.
Var är ditt vapen?
I min jacka.
Ta det.
-Jag är polis. -Skitsnack.
Du är ingen polis.
Jag har min bricka i fickan. Jag kan visa.
Okej.
Jag heter Michael Vargas. US Marshal.
Varför följde du mig i fyra delstater?
För att du och din mamma är i vittnesskydd.
In dit.
Kom igen.
Här.
Händerna på bordet.
Tror du jag ska hugga med ätpinnarna?
Du tog mig genom ett kök fullt av knivar.
Inser du hur lätt det hade varit att ta en?
-Vad vill ni ha? -Vänta lite.
Ville du beställa en öl?
US marshals får tydligen dricka på jobbet.
Jag trodde du skulle sova.
Inte att du skulle gå till baren.
Din tragiska lilla historia om att inte få leka soldat.
Den du ville att jag skulle vara.
Jag dumpade bilen och ändå följde du mig.
Det är min mobil, eller hur?
Jisses.
Okej.
Hur länge?
Hur länge, vadå?
Har jag varit… bevakad?
Hela livet.
Du.
Det finns folk som kan skada dig.
Skada din mamma.
För namnet Queller?
Jag vet inga detaljer. Jag assisterar bara.
Gör nåt för mig då.
Jasper Queller har en privat insamling i El Paso imorgon.
Du måste få in mig.
Varför det?
Kan du få det att ske?
Ska jag fixa en träff med Jeff Bezos också?
Jag får väl tränga mig in själv då.
Du kan se mig bli gripen, skjuten eller vad de gör i Texas.
Jag har en polare inom privatsäkerhet.
Han känner nån som jobbar åt Queller.
En väns vän?
Ja, just det.
Okej.
Andy besökte mig häromdagen.
Det var en överraskning.
Hur mådde hon?
Hela hennes värld var upp och ned.
Jag tror du känner igen det.
Hon berättade om magasinet.
Väskan med pengar.
Och att nån brutit sig in.
Det var bara en reporter.
Säkert att det inte var Nick Harp?
Det här är Felix, från DC.
Vi har gjort en hotutvärdering.
-Och? -Vi flyttar dig omedelbart.
Det är för stor risk om du stannar.
Börja om igen? Nej tack.
-Vi har inget val. -Du menar att jag har inget val.
Vi försöker hjälpa.
För att vara stjärnvittnet vid Nicks rättegång?
Fast det kommer inte att ske. Nick är död.
Det vet du inte.
Ingen har sett honom på åratal.
Inte sen Clara mördades.
Du såg aldrig de här?
De hittade Nicks dna på platsen.
Jag påminner bara dig om vad han kan göra.
Tro mig, jag har tänkt på honom varje dag i mitt fejkliv.
Ett liv köpt och betalat av regeringen.
-Du är skyldig oss. -Skojar du?
Jag gav upp allting.
Allting!
Och ni lät den värsta brottslingen glida mellan fingrarna!
Det kanske var därför du fick en hjärtattack!
Om Nick lever, skulle jag vara död. Han är redan borta.
Och ni vet det.
Advokaterna håller inte med.
Så du har ny information.
Jag vill se den.
Vill du ha min hjälp?
Jag ska tänka på det.
Hon har vänner, hon ler, hon…
Ler.
Vi klarade oss vid liv.
Ja, hon är okej.
Ja.
-Fan. Jag glömde ljusen. -Jag hämtar dem.
-Jag gör det. -Ja?
-Okej. Tack. -Okej.
Vill du ha en öl?
Nej.
Hej, Tony.
Hej.
Tack.
Bra timing. Vi ska tända ljusen.
Vill du stanna ett tag?
Kan vi prata?
Vad är det?
Clara blev mördad.
För två dagar sen i Oakland.
De hittade henne i en gränd. Skjuten två gånger.
Herregud.
Jag beklagar.
Ni stod varandra nära.
De väntar på utredningen,
men ett vittne pekade ut en bild på Nick.
Såg honom nära platsen. Vi vänder på varje sten.
Han kommer undan som alltid.
Och Claras plånbok saknades.
Så Nick kanske har hennes adress.
Det finns bara ett sätt att det inte vänder sig mot dig.
Vi flyttar dig.
Laura. Han är kvar där ute.
Gordon, då?
Han bara…
Måste han sluta på firman?
Vi hittar jobb åt Gordon. Men han kan inte vara advokat.
Och ska Andy gå i nån konstig skola
och ljuga?
Herregud. Jag kan inte.
Jag kan inte förstöra deras liv.
Din vän fick in oss.
Varför vill du prata med honom?
Med Jasper?
Jag förstår att det måste verka konstigt.
Varför ljög du i baren? Varför sa du inte att du var polis?
-Jag skulle inte ta kontakt. -Vad skulle du göra?
Bara observera.
Det gjorde du inte.
För du skulle ha blivit full
och börjat prata om det med nån annan.
Varför är det ett problem?
Din mamma är ett värdefullt regeringsvittne.
Det är allt jag vet.
Du vet mycket mer än så. Om du är den du säger.
Jag såg din bil på vår gata. Vad gjorde du där?
De tog in mig i sista minuten.
Charlie Bass kunde inte komma.
Charlie?
Ja.
Han leder din mammas fall. Vilket jag inte borde ha sagt.
Vad betyder det? Att "leda"?
Charlie har tagit hand om din mamma hela tiden.
Han gav henne en ny identitet.
Gav henne jobb.
Umgicks med hennes barn.
Gav råd om pojkar.
En axel att gråta ut mot när föräldrarna skildes.
Målet är att skapa tillit.
Är det därför du berättar om Charlie?
Så att jag litar på dig?
NSA uppfångade tal om en flykting som korsade kanadensiska gränsen.
De här togs vid internationella gränsen.
Lagligt inträde.
Inte så lagligt.
Ser nån bekant ut?
Om du nånsin lämnar mig,
vänder jag upp och ner på världen för att hitta dig.
Tyvärr.
Är du säker?
Ja.
-Jag vill lämna programmet. -Nej.
-Så blir det inte. -Jag är så över det här.
Jag har rätt att gå ur när som helst.
Om du vill gå och få dig själv dödad, får du det.
Om du går nu, riskerar du Andys liv.
-Och om Nick hittar henne… -Han är död.
Han är död.
Jag vill ha papperen.
Nu.
Vi är fem timmar från El Paso.
Vi kan sova några timmar,
fortsätta imorgon bitti och vara på hotellet före frukost.
Jag tar soffan.
Du ska inte sova här. Ta ett eget rum.
-Det är inte så det funkar. -Det känns inte bra.
Och det känns inte bra att släppa dig ur synhåll.
Bind fast mig om det får dig att må bättre.
Men ingen av oss lämnar rummet.
Jag behöver få pistolen.
Är du hungrig?
Nej.
Dusch?
Kan du känna lukten av mig?
Vad gör du?
Det är en vana.
Du är inte ens en människa.
Inte?
Vad är jag då?
Du bara liknar en människa.
Nåt jag ritade i mitt skissblock.
Just det. Du är konstnär. Hur går det?
Dra åt helvete.
Lättretad.
Det sa de inte.
"De"?
Ja. Atlanta-kontoret gav mig info om vad du har gjort.
Hobbyer. Jobb.
Sex med din mammas vårdare.
Vad hette han nu igen?
Bobby, eller hur?
Vad gjorde du för henne?
Vem?
Din mamma.
Gav hon dig instruktioner när du lämnade Belle Isle?
Nej.
Hur kände du till magasinet?
Hon gav mig nyckeln, men…
Vad skulle jag göra för henne?
Glöm det.
Gör inte så. Du vet nåt.
Nej. Bara… Prova med din mamma. Ni kan tala ut.
Min mamma? Vem är det?
Kvinnan som lagar mat
eller en dotter till en miljardär som har ljugit för mig?
Hon hade dödlig cancer innan hon sa sanningen.
Så nej, vi ska inte tala ut.
Som du vill.
Kan likheten få en kudde?
Jag är med henne.
Nej. Hon sover.
Vad ska jag göra med henne?
Hallå!
Hallå! Det är jag.
Det är jag, okej? Kom igen.
Kom, jag har dig.
Det är okej. Kom.
Kom.
Bara andas.
Du fixar det.
Jag har en dröm.
Det är mörkt och kallt.
Och det snöar.
Och det luktar som…
Det luktar jord.
Och jag kan se snön mellan spjälorna.
Det är okej.
Jag är liten… och ensam.
Och nån är ute efter mig.
God morgon.
Får jag komma ut?
Tack.
Har inte du slutat?
Jo.
Strax efter hjärtattacken som jag förtjänade.
Vilket ställe.
Ja, det är speciellt.
Vem ägde huset innan ni beslagtog det?
En knarklangare? Jag vet. Du får inte berätta.
Jag kan säga att han lever.
Han stannade i programmet.
När slutade du lita på mig?
Det är inte det.
Jag trodde att vi inte lurade varann.
Det gör vi inte.
Prata med mig då.
Du skickade iväg Andy för att du var rädd för Nick.
Du behöver mig nu.
Nu hjälper jag dig.
Är du klar med Laura Oliver?
Det är okej.
Du kan vara vem du vill.
Vi flyttar dig dit du vill.
Till Paris.
Wien.
Var det därför du tog hit mig?
Så att jag vill leva livet?
Jag tog hit dig för att du är för jävla envis
och jag är för gammal för att begrava dig.
Jag har varit mer med dig
än jag har varit med min familj.
Hållit din hand.
Hållit dig trygg.
Det fungerade inte. Allt det här.
Det förstörde mitt äktenskap. Min dotter är förstörd. Och jag bara…
…försvinner.
Min mamma bodde på en vacker plats.
Och allt hon ville… var ut.
Charlie.
Låt mig gå.
Papperen kommer inte på ett tag.
Om du behöver nåt, be Felix.
Var fick du den här?
Av min nya rumskompis.
Kom och bo med oss. Slipp mausoleet.
Var skulle vi ha pianot?
Vi river ut köket.
Hur ska vi äta?
Vi lever på musik.
Vad heter den nya rumskompisen?
Nick Harp.
Är Nick mer än en rumskompis?
Nej.
Inget sånt.
Han är…
Han är bara… annorlunda.
Hur då annorlunda?
Till skillnad från andra är han inte upptagen med att spendera
eller gå med i Unga republikaner eller Hitlers ungdom.
Jag vill se honom.
Pappa hatar nog honom.
Gillar jag honom?
Nej.
Definitivt inte.
Du älskar nog honom.
Min far var…
Hur ska jag förklara?
Utmanande.
Han gjorde och sa mycket som jag inte håller med om.
Och som den rebell jag var, var jag inte rädd för att säga det.
Ni kan tänka er hur det gick.
Sanningen är…
Jag saknar min far.
Jag skulle göra allt för att ha honom här.
Företagsgirigheten han förespråkade är en annan sak.
Jag önskar att den hade skjutits i Oslo istället för han.
Jag måste ändra på vad familjen stod för.
Det gjorde jag.
Jag skapade Queller Foundation
för att hjälpa de som inte har råd med mediciner.
Under de senaste 30 åren har vi räddat tusentals liv.
När demokraterna vinner Vita huset i höst,
ska vi ta hand om alla amerikaner.
För det är det rätta att göra.
Tack.
Jag hoppas ni gillar boken.
Ett nöje att träffa dig, Alex.
Tack. Och tack, Max.
Tack allihop igen. Tack.
Tackade vi Hugo?
Bra jobbat.
Ursäkta, kan du signera min bok?
Naturligtvis.
Vem ska jag skriva den till?
Jane Queller.
Herregud.
Du liknar henne.
Kan vi prata?
Cynthia…
Kan du visa den här kvinnan till…
Den här vägen.
Är det nåt problem?
Mr Queller ville träffa henne.
Det funkar inte.
Det är okej.
Det är det inte.
Det tar bara några minuter.
Okej.
Tack.
Perfekt. Vi hörs snart.
-Vill du ha nåt? -Nej, tack.
Vill du sitta ner?
Jag tror inte det.
Vilket namn gav hon dig?
Andrea. Eller Andy som smeknamn.
Så klart. Det är…
Det är efter vår bror, Andrew.
Hur mår Jane?
Hon är…
Hon mår okej.
Ja.
Jag kan inte tänka mig vad ni båda har gått igenom.
Ja.
Får jag?
Andrea.
Var har du varit alla dessa år?
Hallå! Vad i helvete?
Fan.
Vänd till höger.
Det här är ett misstag.
Jane. Jag heter Charlie Bass.
Vi pratar igenom det här en gång till.
Du kan inte bo där du bott förut,
du får inte röra ett piano.
Du måste bryta med allt och alla som du nånsin känt.
Vänner.
Kolleger.
Jag är så glad att du accepterade.
Eller din familj.
Min familj…
…har aldrig skyddat mig.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis