СЕРІАЛ NETFLIX
16 ЧЕРВНЯ 1462 РОКУ
Завтра їдеш?
ЗАМОК ПОЄНАРІ 3 ТИЖНІ ТОМУ
На світанку.
Османи рухаються на північ.
Чим це все закінчиться?
Не знаю.
Але іншого виходу немає.
На згадку про мене.
І про те, що за сім'ю варто боротись.
Чого б це не коштувало.
Мій князю.
Ми готові вирушати на Тирговиште.
Плани змінились.
ОСМАНСЬКИЙ ТАБІР 13 КМ ВІД ТИРГОВИШТЕ
Султане, я повернувся так швидко, як тільки міг.
Де княгиня Анастасія?
Де вона?
Вона мертва.
«Вона мертва»!
Я наказав привести її неушкодженою!
Вона викинулася із замку
у води Арджешу.
Раду…
заприсягнися мені, що не дав їй утекти,
засліплений співчуттям до свого брата.
Хіба давав я підстави сумніватися в моїй вірності?
Османи й волохи наближаються до вирішальної битви під Тирговиште,
а в імператорському гаремі
чимдужче затягується зашморг навколо поплічників Влада.
ВОЛОЩИНА 17 ЧЕРВНЯ
Тим часом після двох тижнів гонитви за Владом землями Волощини
Мехмед Завойовник і його виснажене військо
стали табором на підступах до Тирговиште.
Їхній напад на столицю неминучий.
Але людина, відома османам на ім'я Наштрикувач,
перетворила довколишній край на справжнє пекло.
Напад під покровом ночі,
зникнення вартових з османського табору,
яких викрадають і вбивають волоські нападники,
виснажливий денний перехід, за яким настає ніч жахів, —
та попри все Мехмед починає підбиратися до своєї здобичі.
Тактика Мехмеда приносить плоди.
Зберігши міцне ядро яничарів у складі армії,
він відправляє нерегулярні війська для відбиття набігів
і водночас повільно просувається вперед, мов каток, до волоської столиці.
ТИРГОВИШТЕ — ВОЛОЩИНА
До Тирговиште залишається лише 13 кілометрів,
і османський табір заполонила нервова енергія.
Улюблена столиця Влада майже на відстані пострілу гармат Мехмеда.
Завтра ми вдаримо по Тирговиште із силою землетрусу
й покінчимо із цим.
Мені вже набридла ця дитяча гра в хованки.
Він має вийти й битися із честю.
Не треба його недооцінювати.
Ви його надто поважаєте, султане.
Він вам не рівня.
Щось чути про угорців?
Північніше наші помітили групу розвідників
і кинулися навздогін, але…
вони втекли.
Зараз вони, либонь, діляться інформацією з волохами.
Або це може бути передовий загін основних сил.
Послати за ними більше акинджі?
Ні, не треба розпорошувати людей.
Не знаю, яку роль узяв на себе король Матяш — стратега чи боягуза, —
але Влад спробує розіграти останню карту.
Перемога залежить від швидкості й непомітності.
Я очолю передовий загін, одягнений в османську форму.
На позиції дам сигнал атакувати.
Коли османи почують звуки наших сурм,
буде надто пізно.
Їх наздожене смерть.
У Влада Дракули залишився останній шанс.
Він вирішує влаштувати нічний напад.
Димитріє, ти з 5000 людей береш західний фланг.
Водночас ти, Галеше, з іншими 5000 людей удариш із північного сходу.
Жодних затримок.
Так, князю.
Але він збирається не просто взяти більше бранців
чи розбити фланги табору.
У нього куди важливіша мета.
Ніхто з турків не повинен вижити.
Щойно османів буде атаковано з обох боків…
я прослизну в султанський намет
і обезголовлю гідру.
Він збирається вбити султана.
Знайти й убити Мехмеда, щоб у такий спосіб завершити війну
й, можливо, покласти край величі османів,
зануривши їх у громадянську війну й чвари.
Це не був божевільний задум.
Це була досяжна мета.
План Влада Цепеша влаштувати нічний напад
не з'явився нізвідки.
МІХАЙ-ФЛОРИН ХАСАН ІСТОРИК СЕРЕДНЬОВІЧЧЯ
Влад застосував стратегію Александра Македонського
в битві проти перського війська на чолі з Дарієм.
Коли Александр Македонський, або Александр III Великий, атакував Дарія,
лейтмотивом битви при Гавгамелах стало вбивство Дарія.
Він знав, що якщо вбити Дарія,
то перська армія розвалиться.
Завдяки нічному нападу
він прагнув убити султана.
Відплата, яку Влад Дракула чекав протягом довгих десяти років, зовсім близько.
ОСМАНСЬКИЙ ІМПЕРАТОРСЬКИЙ ПАЛАЦ — 1452 РІК
8 МІСЯЦІВ ДО ЗАВОЮВАННЯ КОНСТАНТИНОПОЛЯ
Ваш кинджал, князю.
І цей теж.
Ми із султаном давні друзі,
узагалі-то.
Так близько,
але так далеко.
Ви, либонь, великий Заганос-паша,
істинна права рука Мехмеда.
Чув, він прислухається до вас більше, ніж до Халіль-паші.
Ми з великим візиром радили йому не приймати вас сьогодні,
але султан має слабкість
проявляти милосердя.
Один з нас — князь…
а інший – свинопас, що вдає із себе аристократа.
Не забудьте вклонитись.
Вашому батьку-зраднику не допомогло,
але, схоже, у вас є досвід.
Брате Владе, бачу, ти познайомився із Заганос-пашею.
-Зіткнення світів. -Брате Мехмеде.
Султане.
-Братику. -Радий тебе бачити.
Співчуваю вашій утраті.
Нам бракуватиме мудрості вашого батька.
І його терпіння до тих, хто його розчарував.
Мехмеде.
Султане, я прийшов просити про кілька сотень солдатів,
щоб повернути собі трон.
І ви знову матимете у Волощині надійного союзника.
Зараз не час для дрібних баталій, князю Владе.
На горизонті війна з римлянами, і я збираюся взяти Константинополь.
-Мехмеде. -Перед вами султан!
Знайте своє місце!
Коли я покидав палац,
ти клявся прийти на допомогу в разі потреби.
-Нині є потреба! -Повага до султана!
Я більше не бранець, а ти не мій охоронець.
Але ти в моєму палаці
просиш моєї допомоги.
-Ми допоможемо після… -«Ми»?
Залиш нас!
Усі вийдіть!
Брате.
Брате, наберися терпіння.
І доведи вірність, Владе.
Ставай битися зі мною проти римлян, розбещених багатством і жадібністю.
Обіцяю.
Щойно я візьму Константинополь, ти отримаєш людей і зброю.
Я не хочу бути твоїм найманцем.
У мене є лише право первородства.
Я маю посісти трон, щоб не втратити його.
Мехмеде, прошу як брата…
Я тобі великодушно дозволив
возз'єднатися зі своєю родиною в Адріанополі.
Більше я не пропонуватиму.
Багато хто зустрів свій кінець
під мурами Константинополя.
Султане,
бажаю вам успіхів у ваших починаннях.
НЕПОДАЛІК ТИРГОВИШТЕ ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС
Неподалік від Тирговиште тривають останні приготування османів
до облоги столиці.
Султане, ми впіймали їхнього шпигуна.
Приведіть його живим.
І ширяться чутки про шпигунів і вбивць у султанському таборі.
Шпигуни в таборі османів не просто могли бути.
Вони майже напевно були.
Існує прецедент.
У 1389 році султан Мурад I,
щойно розбивши армію хрестоносців,
загинув у своєму таборі від рук ворога.
Вони нічого не підозрюють.
СТАМБУЛ
ІМПЕРАТОРСЬКИЙ ГАРЕМ
Вечеря для султани Гюльбахар.
Мара-хатун, я принесла вечерю для султани Гюльбахар.
Її улюблені баклажани.
Яка ж ти дбайлива, люба.
На жаль, сьогодні вона не буде вечеряти.
Щось сталось?
Бідолашна.
Схоже, кілька днів тому хтось проник до її спальні
й до смерті налякав.
Відтоді в неї зник апетит.
Це жахливо.
Сподіваюся, апетит повернеться до її милості.
Сядь, будь ласка, люба.
Я наполягаю.
Якщо є один, то мають бути й інші.
Побачимо, що він знає.
Спіймали переодягненим у нашу форму.
Намагався знищити гармату.
Ще й зарізав одного з наших.
Мовчить як риба.
Брудна робота для князя Влада, еге ж?
Чи, можливо,
ти хотів ближче подивитися на наші прекрасні великі гармати,
які зрівняють Тирговиште із землею.
Султане, відрубаймо йому голову.
У таборі ще є шпигуни?
Де Влад Дракула?
Не розумієш ані слова?
Чи розумієш?
-Раду. -Султане.
Скажи волоху, якщо він розповість, де переховується Влад,
і видасть інших шпигунів,
я дам йому більше срібла, ніж він бачив за все життя.
Шкода, що така смачна вечеря піде на смітник.
Скуштуй, будь ласка.
Я не голодна, султано.
У мене ще багато роботи.
Звідки ти…
Єлена.
…Єлено?
З Болгарії.
Мабуть, трохи північніше.
З Волощини?
Султано, я справді мушу йти.
Де князь Влад?
Якщо скажеш,
султан дасть тобі більше срібла, ніж ти бачив за все життя.
Іди до біса, зраднику!
Скажи мені,
інакше я не зможу допомогти.
Повтори запитання, але цього разу
скажи, що якщо не розповість,
то його розріжуть навпіл, а нутрощі згодують воронам.
Платить тобі?
Чи тримає під вартою кохану людину?
Де князь Влад?
Якщо не скажеш,
султан накаже розрізати тебе навпіл, а твої нутрощі згодують воронам.
Ми марнуємо час.
-Заберіть його. -Заждіть!
Ти бідолаха, а ще й жінка.
Світ кинув тебе на поталу шакалам.
Очевидно, що ти не мала вибору, люба.
Дякую, султано Маро.
Дозвольте ще раз.
Я брат князя Влада.
Хочу йому допомогти.
Але я маю передати йому послання.
Допоможеш?
Залиш послання під коритом у дальньому кінці стайні.
Там є наша людина, яка передасть його князю Владу.
Гаразд.
А тепер плюнь мені в обличчя
і назви мене клятим зрадником.
Клятий зрадник!
Сказав, щоб ви засунули срібло собі в дупу.
Хай там як, ти обрала не той бік.
Але султано, я просто…
Вірність волоха викликає захоплення.
Але я дам тобі зробити останній вибір.
Як ти помреш.
Стратити його.
Брате, зачекай!
Нема про що говорити.
Залишайся з нами, будь ласка!
І заради чого?
Кланятися, щоб султан змилостивився?
Брате, ми твоя родина!
Ти моя родина, а не Мехмед.
Владе.
Що?
Я хочу, щоб ми втрьох знову були разом.
Як колись у дитинстві.
Братику, ті часи давно минули.
Світ змінився.
Але…
Мехмед пообіцяв тобі допомогти, щойно завоює Константинополь.
Розплющ очі, Раду.
Остерігайся того, що обіцяє султан в обмін на вірність.
Передали звістку.
Після вечірнього намазу султан перебуватиме в наметі.
Сам і без охорони.
Маємо діяти швидко.
Хіба шпигун знає про напад?
Він знає достатньо.
Мій князю…
там буде повно яничарів.
Їхню увагу відвернуть…
і я доберуся до Мехмеда.
Над Карпатами сідає сонце,
а військо Влада готується до раптової навали на османський табір.
Залишилося близько десяти тисяч чоловік, але це найбільш досвідчені воїни.
У румунській історіографії існувала безумна думка,
яку досі палко підтримують
деякі націоналістичні історики старої школи,
мовляв, румунські воєводи відправили в бій своїх селян,
що, звісно, є повним абсурдом.
Навіть якщо озброїти селян, вони не зможуть вистояти в запеклому бою,
бо якщо один яничар вийде проти десяти румунських селян,
хай би чим вони не були озброєні,
то їх не вистачить і на п'ять хвилин.
За кілька кілометрів звідси ніщо не віщує лиха в османському таборі.
Султан наказав, щоб після заходу сонця
більша частина війська залишалася в наметах.
Османська армія перебувала в напруженні.
Вони звикли до постійних набігів,
і це викликає паніку.
Мехмед намагається підтримувати дисципліну в таборі,
а тому після заходу сонця
його солдатам не дозволяється полишати намети.
Для охорони виставляються окремі підрозділи.
А в решті випадків пересування табором уночі зводиться до мінімуму.
Султане, солдати в наметах,
окрім вартових, як ви наказали.
Махмуд-пашо.
Так, султане.
Один твій вірш, перш ніж підеш.
Щоб нагадати нам, що є ще краса в цьому прогнилому світі.
Це…
честь для мене, султане.
Огорнула мене туга через троянду
Як же мені бути з трояндовим садом?
Без тебе, о моя кохана
Як же мені бути із життям і світом?
Якщо хтось інший в обох світах Побачить твоє обличчя
І в цю мить Мої очі наповняться кров'ю
Як же мені бути?
На згадку про твої губи, кохана
Знову й знову ковтаю повітря
Як же мені бути з багряним вином Якщо в моєму серці вирує кров?
Що являє собою тюльпан у пустелі
Запашна троянда грайливого саду?
Без твого осяйного обличчя
Як же мені бути з місяцем на небі?
Я віддам життя, щоб упіймати серце
Й співати, мов соловейко
На згадку про тебе
Добраніч, Махмуд-пашо.
Владе, сумуєш за Волощиною?
Тепер ми одна сім'я.
Твоя ненависть тебе засліплює, Владе.
Це божевілля. Навіщо ти це робиш?
Батьку, як ти можеш?
Ти знищив мою сім'ю.
Ні! Я захищав тебе!
Ще раз, Хамза-бею! Я мушу помститись!
Ми друзі назавжди.
Брехня!
Брате Владе.
Брате Мехмеде.
Мехмеде, забудь про хлопця, якого ми тут бачили багато років тому.
Годі!
Його більше не існує.
Брате, наберися терпіння і доведи вірність.
Мехмеде, прошу як брата…
Я тобі великодушно дозволив возз'єднатися зі своєю родиною в Адріанополі.
Поглянь на мене.
Волощина стане твоєю могилою.
Ти більше схожий на османа, ніж сам султан.
Під цим османським ганчір'ям
б'ється серце хороброго волоського воїна.
Я міг би розповісти про Бога,
але у ваших душах уже є Бог.
Я міг би розповісти про честь,
але ви вже захистили честь Волощини, ставши зі мною до боротьби.
З Арджешу, Джурджу, Бреїлу,
Сленіку, Бухаресту й Тирговиште.
Нині…
ми стоїмо на порозі великої перемоги.
Найвеличнішої у світовій історії.
Той, хто не готовий померти…
нехай вийде.
Бо сьогодні
ми обрушимо гнів Божий
на людину, що сміє називати себе новим Цезарем!
Перемога!
Султане, вам сьогодні ще щось потрібно?
Ні, на цьому все.
Господи, прости мене…
за те, що мушу зробити.
Неподалік від османського табору
тисячі факелів пронизують темряву.
Смерть розпочала свою ходу.
Операцію було добре сплановано.
Ми бачимо, що Влад знову одягає своїх людей в османську форму.
Вони взяли кобил, а не жеребців,
щоб ті не іржали при наближенні до османського табору.
-Димитріє. -Так, мій князю.
Чекаю біля намету султана.
Ніщо не віщує лиха в османському таборі…
доки з темряви не виринає волоська армія.
Тривога!
Влад Цепеш завдав блискучого військового удару.
Він переодягнув своїх солдатів у турецьку форму
й під ревіння сурм здійснив нічний напад на османський табір.
Спершу волохи підпалюють факелами все навкруги,
а потім багато хто хапається за лук
і атакує табір у різних місцях.
Приголомшені османські солдати вибігають з наметів
і потрапляють у пекельний хаос, що панує довкола,
неспроможні відрізнити переодягнених волоських нападників.
Вони виходять і бачать, як турки вбивають турків.
Усі починають убивати один одного.
У розпалі хаосу табором крадеться самотня постать.
Не дайте їм перегрупуватись!
Де в біса Галеш?
Бий бусурмана!
Ходімо! На нас напали!
Зараз буду.
Гей, ти! Стій!
Вітаю, брате.
Переклад субтитрів: Руслан Самойлюк