SERIÁL NETFLIX
Inu?
Konečně jsi mě vyměnil za svého osmanského pána?
To máš asi na mě.
A ty na mě.
Mehmed prohrává, ale nemusíš za něj zemřít.
Nemám v plánu zemřít.
Tak se ke mně přidej. Zabijeme ho spolu.
Přísahali jsme Mehmedovi věrnost.
Jen prázdná slova, vyřčená s nožem u krku.
Co tvá loajalita vůči mně?
Kdo tě chránil, když nás nechali hnít v sultánově paláci?
Jak se boj v osmanském táboře přiostřuje,
sultán Mehmed II. a jeho armáda čelí nekonečným vlnám valašských vojáků.
Hněvu Vlada Draculy.
Zlatku za každou valašskou hlavu, kterou mi přinesete!
Mehmed se tě vždy snažil obrátit proti mně,
ale v žilách ti koluje draculovská krev.
Je čas vrátit se domů.
Přidej se, bratře. Vybudujeme vlastní impérium.
A ty povedeš mou armádu.
Ne.
Nemáš co nabídnout, jen válku a utrpení.
Tisíce lidí zemřely jen kvůli tvé touze po moci a po pomstě.
Dokonce i tvá žena.
Co víš o Anastasiině smrti?
Byl jsem u toho.
- Uříznu ti hlavu. - To já si přišel pro tvou hlavu.
Tak si pro ni pojď.
17. června 1462,
před hradbami Trhoviště zuří peklo na zemi.
Pod rouškou tmy a přestrojeni za Osmany,
Draculovi muži zahajují nechvalně proslulý noční útok,
odvážný a nečekaný vpád do tábora sultána Mehmeda II.
Kdybych byl Vladův voják,
je to šílený plán, ale když vyjde, máme úžasné vítězství.
A když ne, aspoň zemřu v boji, naprosto spektakulárním způsobem.
Valaši rozpoutávají bouři ohně a oceli v zoufalé snaze zabránit Osmanům,
aby Vladovi sebrali trůn.
Valaši pronikají do tábora s pochodněmi v rukou,
střílejí šípy, co jim síly stačí a vyvolávají maximální chaos a zmatek.
Tma jako v pytli, nevidíte na krok, nevíte, kdo je kdo.
Prvotní útok je nesmírně úspěšný, může mít katastrofální následky.
Držte linii!
Ustupují! Nepřestávejte útočit!
Držte linii!
Sultáne! Dlouho se neudržíme!
Převálcují nás!
Věř mi, beji Ali. Myslíš, že chci umřít v téhle díře?
- Otec vždycky říkal, že jsi slabý. - Otec se často mýlil.
Uvidíme, jak ostrý máš meč, bráško.
Měl bys novému vládci Valašska projevit větší úctu.
Další sultánův poskok, co za něj dělá špinavou práci.
Zemřeš mečem prince Radua nebo mým.
Tak či tak tvé zbytky odneseme sultánovi.
Až zabiju Mehmeda, vrátím se pro tebe.
Chyťte ho!
Vlad Dracula prchá doprostřed chaosu a přidává se ke svým vojákům,
kteří se nepřestávají valit na osmanský tábor.
Sultáne, ztrácíme pozice!
Mám vás v hrsti.
Vypusťte janičáře!
Když se před vámi objevili janičáři, věděli jste, že je průšvih.
Je to past!
Minimálně jedna osmanská kronika tvrdí, že Osmané té noci na Valachy čekali.
Sultán to musel vědět, i když se o tom nikomu nezmínil,
možná jen svým velitelům a janičářům.
Mehmed byl vynikající taktik, brilantní vojenský stratég
a také mimořádný voják.
Nikdy nedával najevo strach.
Zatlačte je do středu!
Víme, že Osmané utrpěli obrovské ztráty, ale nakonec se jim podařilo přeskupit.
Zatlačte je do středu!
Nesmíme zapomínat, že Mehmed je největší drsoň.
Nic ho nezastaví.
Je tvrdý, je houževnatý.
Neustupujte!
Držte formaci!
Kde je?
Kde je? Kam zmizel?
Najděte ho!
V prvních hodinách boje umírají tisíce mužů.
Ruční děla. Teď!
Když je bitva na hraně,
Mehmed opět povolává svou nadřazenou palebnou sílu.
Pal!
Další salvu!
Pal!
Neskutečně disciplinovaní janičáři se seskupí kolem sultána
a vytvoří smrtonosnou palebnou zeď.
Gháziové, dejte nevěřícím co proto! Nemají proti nám šanci!
Sultáne.
Radue, ty žiješ.
Ano, sotva.
Sultáne, měli bychom tě dostat do bezpečí.
A to má být kde?
Sultáne, můj bratr utekl.
Jde si pro tebe.
Pak je všechno v pořádku.
Najdu ho jako první a zabiju ho.
Postav se mi, Mehmede!
Je čas to skoncovat!
Sultáne, ne!
Přišels mě zabít?
Tady jsem.
Sláva a věhlas, po nichž celý život toužíš.
Nehledám slávu, Mehmede.
Ale pomstu.
Radu a paša Mahmud tě tentokrát neochrání.
Ale pomohou mi tě pohřbít.
Jak za našich dětských šermovaček.
Léta jsem tě chránil před vlky! Chránil jsem tě jako bratra!
Lžeš!
Vzal jsi mi bratra a zničils mi rodinu!
Jsi zaslepený blázen, ale dodržím slib a nechám tě umřít se ctí.
Jako moji ženu?
Trochu mě uklidňuje vědomí, že tvá žena je taky mrtvá.
Ne.
Ano. A brzy se s ní shledáš.
Ne!
Valašsko bude tvůj hrob.
Ne!
To je šílenství. Proč to děláš?
Otče, to nemůžeš udělat!
Prokaž mi trochu trpělivosti a věrnosti.
Valašsko bude tvůj hrob.
- Sultáne, jsi v pořádku? - Slyšíš mě?
- Zabiju tě! - Sultáne! To jsem já.
Kde je Vlad?
Utekl.
Nemá kam utéct.
Najdu ho a zabiju.
Dokud žil, byl Vlad hrozbou.
Příliš mnohokrát vyvázl živý, tentokrát musel zemřít.
Noční útok, jenž začal 17. června tři hodiny po západu slunce,
zuří až do čtyř do rána.
Podle některých válečných kronik
za těch úděsných pět hodin padlo na dvacet tisíc mužů.
Mehmedova armáda Vladův nečekaný útok sotva ustála,
sultána však zabít nedokázal.
Což byla smrtelná rána pro Narážečův pokus o udržení trůnu.
Díky disciplíně janičářů, přes všechny hrůzy, které zažili,
se podaří vytlačit Valachy z tábora
a přebít Vladovu poslední kartu.
Prosím, ne! Jsem věrný sultánovi! Přísahám! Prosím!
- Vladův špeh? - Jeden z mnoha.
Dáme mu šanci vyzradit ostatní, než ho zbavíme jeho zrádné hlavy.
Bratrův plán málem vyšel.
Jak jsi věděl, kde zaútočí?
Bitva u Issu.
V roce 333 před naším letopočtem
čelil Alexandr Veliký obrovské přesile perského krále Dareia.
Rozhodl se riskovat a zaútočit přímo na krále a jeho stráž,
ve víře, že když ho zabije, králova obří armáda se rozpadne.
A zvítězil?
Porazil Peršany.
Jenže Vlad Dracula není Alexandr
a já nejsem Dareios.
700 km jihovýchodně od Trhoviště, uvnitř císařského paláce…
Víš, proč jsi tady?
Ne, princezno Maro.
Chtěli jsme tě pochválit za tvou věrnou službu.
Bohužel jsi byl věrný špatné osobě.
Ačkoli bylo valašské spiknutí na zavraždění sultánovy rodiny zmařeno,
zůstaly jisté nedořešené záležitosti.
Sultánko Gülbaharo, dala bys našemu příteli vodu?
Vypadá nervózně.
Díky, sultánko.
Tvoje kamarádka Elena již není mezi námi.
Ale…
něco ti tu nechala.
Prý je to rychlé a bezbolestné…
skoro.
Třináct kilometrů od Trhoviště byl Vlad Dracula poražen,
hlavní město však dosud nepodlehlo.
Včera v noci
na nás Vlad Dracula seslal všechnu sílu své armády
a selhal.
Za své selhání zaplatili životem.
Ty, vojáku.
Kolik valašských hlav jsi pro mě nasbíral?
Devět, sultáne.
Pak si dnes vyzvedneš svých devět zlatých.
Mnoho našich bratrů padlo rukou nevěřících.
Dnes je pohřbíme,
jejich oběť však nebude nadarmo.
A pokud jde o nepřítele,
jediné Valachy, které kolem sebe vidím, jsou buď mrtví nebo v železech!
My jsme tuhle válku nezačali, ale rozhodně ji ukončíme!
Dnes budeme truchlit. Zítra obsadíme Trhoviště!
Ty žiješ.
Jsem živ a zdráv…
ale sultán taky.
Kraj je prolezlý janičáři.
Já vím. Brzy nás najdou.
Mehmed hodlá posadit bratra na trůn.
Shromáždi co nejvíc mužů.
Postavíme se jim.
Postavíme se jim v lesích a horách.
Ano, můj princi. A v Trhovišti.
Mehmed netuší, co ho čeká.
Vyčerpaný, ale odhodlaný,
přivádí Mehmed svou armádu před Trhoviště.
Pro prince Radua je to sladkobolný návrat.
Od dob, kdy těmto zemím vládl můj otec,
se na trůnu vystřídalo devět panovníků.
Otec a můj starší bratr Mircea…
za něj zaplatili životem,
stejně jako zaplatí Vlad.
Kdy to skončí?
Nikdy to nekončí.
Dokud budeš sedět na trůnu,
nikomu nevěř.
A nikdy neprojevuj slabost.
Co když se znelíbím tobě, Mehmede?
Pouč se z bratrových chyb a jdi svou vlastní cestou.
Náš čas na tomto světě je omezený.
Ale nejdřív musíme dobít Trhoviště.
Trhoviště je přírodní pevnost, sedící na vysokém skalním výběžku.
Je to dobře navržené město, byť neoplývá silou a odolností
klasického středověkého města počítajícího s obranou proti dělům.
Když se na něj však podíváte očima běžného vojáka,
řeknete si, že to bude sakra tvrdý oříšek.
Sultáne?
Co je, pašo Mahmude?
Něco tu nehraje.
Mehmed chce dostihnout Vlada, aby přestal být hrozbou,
ten se však stáhne do Karpat,
odkud může posílat zprávy a snažit se získat podporu z Uher.
Tím se však vzdává svého hlavního města.
Nacházejí hlavní město Valašska, Trhoviště, zcela opuštěné,
bez obyvatel, uprostřed prašného letního dne,
s branou dokořán.
Nelíbí se mi to.
Sultáne!
A pak sultána čeká ještě jedno překvapení.
Pohled, jenž se Mehmedovi naskýtá u cesty z valašského hlavního města,
ho nejspíš bude strašit do konce života.
Pojmenovali to „les mrtvol“.
Podle některých svědectví to byla osmikilometrová přehlídka
nabodnutých těl osmanských vojáků a muslimů.
Čtyřiadvacet tisíc lidí různého věku a pohlaví,
nabodnutých v hrůzostrašných pózách.
Jeden z nejúžasnějších příkladů psychologické války.
V kronikách stojí, že i sultán sesedl z koně,
rozvinul koberec a začal se modlit.
Vojáci učinili totéž, protože za celou historii Osmanské říše
žádný vládce ani voják nikdy nic takového nespatřil.
Avšak nejtvrdší rána, jež Vlad ve válce o Valašsko zasadil,
měla teprve přijít.
Beji Hamzo.
Okamžitě všechny sundejte
a důstojně pohřběte,
co nejdál od této kostnice.
Ano, sultáne.
Hamza si prý díky vysoké hodnosti vysloužil mimořádně dlouhý kůl
a dostal to nejlepší oblečení, aby měl sultán pěknou podívanou.
Právě tyto detaily ukazují, že Vlad skutečně dbal na své publikum,
a rozhodně dosáhl kýženého efektu.
Jako by říkal:
„Vem si moje město, moji zem,
ale budeš vládnout mrtvolám.
Přesně tím jsi – pánem mrtvol. “
ČERVENEC 1462 O DVA TÝDNY POZDĚJI
Vlad Dracula je stále na útěku, pronásledovaný Osmany po venkově.
Než sultán Mehmed II. v červenci opustí Valašsko,
zasazuje Vladově krvelačné šestileté vládě smrtelnou ránu.
Nikoli mečem, nýbrž korunovací.
Princi Radue, vojvodo Valašska.
Když náš otec odešel do války, hráli jsme si tu s Vladem na honěnou.
Tvé děti budou jednou dělat totéž.
Odjíždíš?
Ale Vlad je pořád na útěku.
Jak rád bych ho narazil na kůl přímo před hradbami
a nechal ho trpět a hnít, jako to udělal Hamzovi a ostatním.
Potřebují mě však v Egejském moři, Benátčané zas něco kují.
A toužím vidět Gülbaharu a svého syna.
Ano, zajisté.
Nechám ti tu beje Aliho a 2000 mých nejlepších vojáků.
A tohle.
Díky, Mehmede.
Buď vládcem, jakým Vlad nebyl.
Kéž vládneš dlouho, Radue Draculo.
Radu získá korunu, se kterou nikdy nepočítal,
a Mehmed získá spojence na tomto klíčovém pohraničním území.
Lze tvrdit, že Vlad žil léta mezi Osmany a svému nepříteli dokonale rozuměl,
ale tentýž kompliment musíme vznést i Mehmedovi.
I on rozuměl svému nepříteli a dobře chápal valašskou politiku.
Věděl, že když posadí Radua na trůn, Vlad Dracula rychle upadne v nemilost.
Touto prostou rošádou ho přechytračil a vyšachoval,
až mu nezbylo, než vzít do zaječích.
Poté, co téměř zabil nejmocnějšího vládce světa,
se Vlad stává vyhnancem bez vlastní země,
se skomírající armádou a špetkou politických spojenců.
Zapisuje se do historie svým barbarismem
a svým hrdinným, leč neúspěšným povstáním proti Dobyvateli.
Jsme dva dny od uherských hranic.
Nemusíš se mnou chodit, je to na tobě.
Tvůj boj je můj boj.
Hlavu vzhůru. Vrátíme se a pomstíme se.
Brzy na viděnou, bratře Mehmede.
Kdyby se Vladovi povedlo zabít sultána,
rázem by bylo po válce.
Byla by to nejen rána vojenská, ale i z hlediska propagandy.
Zabil by Mehmeda, pokořitele Konstantinopole.
Stal by se hrdinou křesťanského světa.
Jenže ho nezabil, a tak proslul coby krvežíznivý upír Drákula.
Mehmedova strategická brilantnost a mazané politické manévry
Vladovi zasazují zničující porážku, ze které se nikdy nevzpamatuje.
Valašsko zůstane po 400 let vazalským státem Osmanů.
ISTANBUL
ŘÍJEN 1462
Měsíce po vítězství u Trhoviště
sultána užírá skutečnost, že Vlad Dracula stále žije.
Co se děje, Mehmede?
Musíš se té posedlosti zbavit.
Vyhrál jsi. Radu je na trůnu.
- Tvá rodina je v bezpečí. - Vlad Dracula stále…
Je to svržený kníže bez moci a bez trůnu.
Nebudu mít klid, dokud nezaplatí za to, co udělal Hamzovi a ostatním.
Složil jsem přísahu.
Získal jsi velká vítězství v Anatolii, ve Středomoří, v Evropě.
Tohle město je odrazem tvé vize.
Řím je na dosah.
Ale musíš Vlada hodit za hlavu.
Tvůj osud je jinde.
Osud…
Svůj osud najdeme zde, v Iliasu.
„Nenechte mě zemřít neslavně…
a bez boje.
Nechte mě vykonat velké činy…“
„O nichž se bude hovořit po generace. “
1477 O 15 LET POZDĚJI
Mehmed se naposledy setkává s Draculou v roce 1477,
u starobylých hradeb Konstantinopole.
Překlad titulků: Jiří Nehyba