Co se to v tom kurzu učíš?
Máš špatně prsty.
Jsi tak náročná, mami.
Když něco děláš, dělej to pořádně.
Kdo je to?
Můj taneční partner. Přišel trénovat.
- Vždyť to víš. - Ano, ale...
Nemluv s ní.
Myslí, že rodiče jsou z Indie.
Těší mě, paní Hananová.
Pozor na její malíček.
Mami!
Už budu.
Liv, jsi šílená.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Udělala jsi to zas.
Promiň.
Proč to děláš?
Předevčírem jsem byl v myčce.
Proboha, Adame!
Nechal jsi otevřené okno!
RÁJ PRECLÍKŮ: VŠE NEJLEPŠÍ! MÁTE U NÁS PRECLÍK ZDARMA.
Pitomci.
Pardon.
Co to děláte?
On si tu honí!
Můžu vystoupit, prosím?
- Dávej pozor. - Pardon.
Můžu vystoupit, prosím?
- Jste v pořádku? - Jo, jen chci vystoupit.
Vystříkal se na mě.
Co to sakra je?
Můj kouzelný kapesník.
Ale ty sakra nejsi kouzelník, Geoffrey.
- Maeve. - Jo?
Víš, co je dneska za den, viď?
Nájem.
Jo, potom ti to donesu.
Takový milý kluk.
Prý to byla hrozná událost.
Napadl ho gang mladistvých.
Neměla bys čmuchat.
Odkouzli ten kapesník do koše, Geoffrey.
Trouba.
- Michaele. - Co?
Snaží se.
Promiň, tati.
V osm máš zkušební směnu u Brownových.
Prokazují mi službu, tak tam buď včas.
Proč máš ten šátek?
- Kvůli Rahimovi? - Ne.
Ne. Prostě mám rád šátky, jasný?
- Proč je tu tvoje máma? - Nevím.
- Zjevně tu bydlí. - Ahoj, Ericu.
Ahoj, zlato.
Ve škole na mě nemluv.
Nezapomeň dnes na večeři.
To je všechno. Můžeš zase předstírat, že neexistuju.
Co je dnes s večeří?
Dnes s večeří je to, že já, máma, Ola a Jakob
se budeme seznamovat jako jedna velká, šťastná rodinka.
Nemůžu uvěřit, že sis konečně našel holku,
a je to v podstatě tvoje sestra. LOL.
Nebojíš se, že tvojí mámě
někdo řekne o sexuální klinice?
To by bylo trapné.
Nebylo?
Všichni s ní budou mluvit.
Nikdo s ní nebude mluvit...
- Jo... - Ahoj, Ericu.
- Ahoj, Rahime. - Pěkný šátek.
Tohle? Zapomněl jsem, že ho mám.
- Můžu se na něco zeptat? - Jo.
Eh, jo.
Dobře, jo, půjdu dovnitř.
- Jasně. Super. - Dobře.
Chtěl bys se mnou někdy někam zajít?
Jako na rande?
Jo. Třeba dnes večer?
Jo, jasně.
Super, budu tam.
Super.
Program je na tobě,
já nevím, co se tu dá dělat.
- Jdeš na konkurz? - Jo, chci hrát Julii.
Kdo to je?
Dělám si srandu. Dostal jsem to. Je to blbost.
CO CHCETE OD SEXUÁLNÍ VÝCHOVY?
SEXPERT MĚ ZACHRÁNIL!
Sexpert?
Pojď dál. Posaď se.
Pamatuj, zde můžeš bez obav sdílet cokoli.
Omlouvám se, tohle bývala učebna dějepisu.
Nashle.
Sakra.
Lily, ahoj. Dotaz.
Řekla... Neřekla jsi mojí mámě o tom, však víš, že jsem...
sexuální kouzelník?
Jo.
Ne. Nepřišla na to řeč.
- Na co se díváš? - Na mámu.
- Dívám se na mámu. - Ty jo, vážně tě rozhodila.
Nevěřím jí.
Dnešní večeře bude zajímavá.
Nemusíme tam.
Řekneme jim, že nepřijdeme.
No tak.
Aspoň se snaží.
Když to nepůjde, půjdeme k tobě hrát Smash Bros.
- Dobře. - Ano?
- Ano, dobře. - Paráda.
- Potřebuju mluvit s Otisem. - Dobře.
Slevy nevedeme.
Do kapesného víc nemám.
Máš problém se sexem a dostáváš kapesné?
- Jo. - Nejsme charita, jasný?
Dones prachy a zapíšu tě.
Nový klient?
Ne.
Pár jich máme zítra.
Myslím,
že přítomnost mámy ve škole je pro nás špatná.
- Myslím, že jsi paranoidní. - Neznáš moji mámu.
Říká, že shromažďuje informace,
a brzy se všem dostane do hlavy.
Dobře. Budeme to hlídat.
Všechno nejlepší!
Upekla jsem dort!
- Proč jsi mi to neřekla? - Nesnáším narozeniny.
To nikdo, Maeve.
Proč slavit nedobrovolné vytlačení z nějaké vagíny?
Ty perly nihilistického moudra,
které by bez tebe svět neznal...
Všechno nejlepší, ó veselá.
Tak už mu řekni, že se ti líbí.
Co chceš na narozeniny dělat?
Nic.
Co se tomu dortu stalo?
Původně vypadal o dost líp,
ale chlap v autobuse se mi vystříkal na nohu
a trochu jsem se lekla a ten dort pomačkala.
Cože?
Zůstane tam ta skvrna?
Tyhle džíny miluju.
Musíš to oznámit.
To nic, byly za babku.
Ne, byla jsi napadena.
Byl asi jen osamělý nebo to neměl v hlavě v pořádku,
což je divný, protože byl fešák.
Aimee, tohle je vážný.
Je to hloupost. Nic mi není.
Dobře. Už vím, co chci na narozeniny dělat.
Chci jít na policii.
Kam jsi vzal Olu na první rande?
Vlastně jsme žádné neměli,
prostě se scházíme.
Jak to myslíš?
Znáš to, hrajeme videohry,
bavíme se, jíme vločky.
Otisi, to děláme my dva.
Jo, až na to, že tebe nelíbám.
Myslím, že Francouzi chtějí opravdové rande.
- Kam ho mám vzít? - Dobře, hlavně v klidu.
Myslím, že když budete spolu, nezáleží na tom.
Proč se tě vůbec ptám?
Nikdy jsi na rande nebyl.
Jak jdou rozhovory se studenty?
Je tu klid.
Ještě... je brzy.
Chtěl jsem zopakovat,
že vás Moordale nezaměstnává jako poradce.
Ovšem.
To jste dal najevo velmi jasně.
Mluvím se studenty pouze o osnovách.
Pokud za vámi vůbec přijdou.
Vítej!
Chci mluvit o sexuální výchově.
Ano, samozřejmě. Posaď se,
a...
mohl byste, prosím...
při odchodu zavřít dveře, pane Groffe?
Děkuji!
Takže...
Jak se jmenuješ?
Malek Amir.
Malek Amir. Těší mě, Maleku.
Nemusím to platit, že ne?
Ne.
Dobrá, takže...
Co podle tebe chybí v osnovách sexuální výchovy?
Takže můj kamarád
chodí s holkou, která mu dává na obličej polštář,
když spolu spí.
Mohlo by to být v osnovách?
Zajímavé.
Přidání fetišů do učebních osnov by mohlo být velkým přínosem.
Fetišů?
Ano, existují stovky sexuálních fetišů
a, světe, div se, často mají počátek v pubertě.
Zakrývání partnerovy tváře
během sexu může znamenat spoustu věcí, od touhy provádět
hrátky s dechem nebo dokonce fantazie o zakrývání,
nebo někdy, i když velmi vzácně,
fetiš na duchy.
- Fetiš na duchy? - Ano.
Když někdo zakrývá partnerovu tvář, protože tajně touží po tom,
provozovat sex s duchem nebo přízrakem.
Má holka je šílená.
Myslela jsem, že je to kamarádova přítelkyně.
Musím jít.
Fascinující.
Páni. Kdo by to řekl?
Chceš šukat ducha?
Cože?
Cokoli tvůj polštářový fetiš znamená,
vyřeš to, protože je to divný a děsivý
a necítím se vůbec bezpečně.
Dám vám vyplnit formulář.
Vidíš, ona má opravdový problém.
Ty máš opravdový problém.
Výmol na hlavní třídě. Mizerné zastupitelstvo.
Půjdeme pryč.
Je to, jako by na mě kýchnul.
Udělal se na tebe, Aimee. Že jo?
Jo.
Semeno je vlastně, jako by penis kýchnul.
I když to znamená, že polykat ho je jako jíst soply.
Na chvíli se posaďte.
Jak vám mohu pomoci?
Zdravím.
Tohle je Aimee.
Byla sexuálně napadena v autobuse.
Vystříkal se mi na džíny.
Nejspíš plýtváme vaším časem.
Ničím časem neplýtváte, ano?
Potřebujete někoho zavolat?
Sakra, potřebuju právníka? Zatknete mě?
Ne, promiňte. Myslela jsem mámu nebo tak.
Bože, to ne. Jen by z toho udělala drama.
Jasně. Posaďte se, vyplňte tenhle formulář
a brzy přijde kolega.
Děkujeme.
Váš dort.
- Někdo má narozeniny? - Jo, já.
Ah, feliz navidad.
To je „veselé Vánoce“.
- Vážně? - Jo.
Chlapi jsou tak divný.
Podle mě je roztomilý.
Proč jsou staříci roztomilí?
Jak víš, že se neudělal na někoho v autobuse?
Myslím toho ještěra.
Čau.
Letošní školní představení Romea a Julie
bude nejen hra, ale také...
fanfáru, prosím...
muzikál!
Kdo je natěšený? Já jsem natěšený. Jasné?
Píše a spolurežíruje Lily Iglehartová z naší swingové kapely
a konkurz pořádáme zítra časně z rána.
Lidi, z téhle hry mám fakt dobrý pocit.
Je to pro každého šance, aby si našel své místo a zazářil.
Nevzal sis monolog na konkurz.
Co to vidím?
Jackson Marchetti na konkurzu na prostou školní hru?
Zázraky se dějí...
Já Shakespeara moc nechápu. Nedává to smysl.
To je krása pětistopého Willi-jambu.
Dobře, díky.
Dobrý den.
Není tu dějepis.
Ne, jsem Michaelova žena, Maureen.
Pardon. Jsem Jean. Sexuální výchova, tak trochu.
Těší mě.
Večeře pro pana ředitele. Ve středu mu ji nosím.
Pracuje dlouho, známkuje.
- Jak vám to jde? - Dobře.
Dobře, ano. Přicházím tomu na kloub.
Ano.
Michael chodil domů na pokraji pláče,
když se stal ředitelem.
Neříkejte mu, že jsem to řekla.
Každopádně mám radost, že to zvládáte.
Děkuju.
Říkala jsem si, jestli...
Ano, copak?
Říkala jsem si, jestli...
mi povíte, odkud máte tu rtěnku?
Je úžasná.
Nevzpomínám si.
Ale až tu budete příště,
zastavte se a já vám to řeknu.
Výborně.
- Pan Bručoun musí dostat své jídlo. - Jo.
Ráda jsem vás poznala.
Já vás také, Maureen.
Chceš před schůzkou zajít ke mně?
Nemůžu. Nevím, co si vzít na sebe. Co si mám vzít?
- Ty jo, karta se obrátila. - Otisi,
na tohle nemám čas. Musím jít domů
a vyzkoušet si všechno, co mám.
- A co vynechat ten šátek? - A co přijít o panictví?
Olivie, proboha!
Mohla ses zabít.
Díky tvé mámě si můj kluk myslí, že ho chci zabít.
Jak to?
Protože mu občas zakryju obličej polštářem,
když se udělám, a tvoje máma si myslí, že mám fetiš.
- Což nemáš? - Vypadám u toho hrozně, jasný?
Viděla jsem se v zrcadle. Hrůza.
Jako by had polykal vejce a Malek vypadá perfektně.
No...
je normální se při sexu cítit pozorovaná a zranitelná.
On si taky určitě někdy připadá hloupě.
Možná si myslíme, že vypadáme hloupě nebo nepřitažlivě,
ale sex není vždy perfektní, jde hlavně o to, cítit se dobře,
a ne hezky vypadat.
Je privilegium tak svého partnera vidět.
Možná se svým klukem musíš pracovat na důvěře,
aby ses mu mohla ukázat úplně celá, se vším všudy.
I když myslíš, že jsi ošklivá,
protože on si to určitě nemyslí.
A...
asi vím, co by mohlo pomoct.
Mám 2+ z algebry.
To není moc působivé.
Chceš dělat úkol z angličtiny, nebo z matematiky?
No...
přemýšlím nad konkurzem na školní představení,
ale nechápu Shakespeara a napadlo mě, jestli mi pomůžeš.
- To nedělám. Matematika nebo angličtina. - No tak.
Nebýt tebe, nikdy bych z algebry nedostal 2+.
Určitě máš v rukávu nějaké shakespearovské triky?
Prosím.
Nejsi roztomilý.
Proč chceš na konkurz?
Dávám na tebe, je to záložní plán.
V živém betlému jsem hrál Josefa,
šlo mi to.
- Jasně že Josefa. - No tak.
Prosím. Jsi doučovací génius.
Fajn.
- Ale jde o jednorázovou věc. - Jo.
Přečti mi ten monolog.
- Teď? - Jo.
Dobře.
„Toť moje paní! Ó, toť láska má!
- Ó, kéž by o tom...“ - Proč to čteš jako nákupní seznam?
Protože to nedává smysl.
Je to poezie.
Jakmile tomu dáš rytmus, začnou slova dávat smysl.
Každý verš má deset slabik a sestává z pěti srdečních tepů.
Zkus to.
„Vyjdi, slunko spanilé, a usmrtiž tu lůnu závistnou,
jež chorá jest a bledá zármutkem.“
Takže máš rytmus a slova.
Teď potřebuješ city.
Ten monolog je o lásce.
Takže...
zkus přitom myslet na někoho, kdo v tobě vyvolává silné city.
Snad mi ty džíny vrátí.
Vážně je chceš zpátky?
Jo, jsou to perfektní zvonáče, Maeve. Takové jen tak neseženeš.
To je fakt.
- Myslíš, že nás sledujou? - Jo, asi jo.
- Jé! - Ne.
- Aimee. - Omlouvám se, jsem nervózní.
Já to nebyla.
Když se bojím, tak prdím.
Dobře.
Tak jo...
Díky za džíny, Aimee.
Kde jsme to byli?
Takže...
světlé vlasy, oholený, 170–175 cm...
a modrá bunda.
Taková akvamarínová.
A už byl v autobuse?
Jo.
Myslím, že jo.
Možná nastoupil až na druhé zastávce.
Je důležité vědět, kde nastoupil,
ať víme co nejvíce.
Takže jste se na něj usmála.
To bylo po první, nebo druhé zastávce?
Jak to s tím souvisí?
Neměla se na něj usmát?
U těchto obvinění se pachatel usvědčuje špatně,
a jestli ho vážně chytíme, otázky budou ještě těžší.
Vrátíte mi džíny, prosím?
Už půjdu. Nechci dělat rozruch.
Aimee...
co když to udělá někomu dalšímu? Já vím, že to dokážeš.
Prosím.
Moc vám to jde.
Jo.
Nespěchejte.
Zkuste si vzpomenout.
V tom autobuse už byl.
Jak bylo ve škole, Olo?
Dobře.
Jak bylo ve škole, mami?
Bavila ses s mými spolužáky?
Velmi dobře, děkuji.
Tati.
- Nech toho. - Pardon.
Někdy jím jako prase.
Byl jsem moc dlouho sám.
Máma byla také dlouho sama. A takhle nejí.
Otisi!
Je to výborné.
Ty to nejíš?
Otis nemá rád tlusté.
Vážně?
Můžu si to vzít?
Máš ještě? Ne.
Děkuju.
Tlusté je to nejlepší.
Škodí to srdci.
Vážně? To není prokázaný.
S tím nesouhlasím.
To mi nevadí.
Dobrá.
Pojďme se zhluboka nadechnout
a říct si, jak se všichni cítíme.
Pojďme říct první slovo, které nás napadne.
Dobře, začnu. Otrávený.
Nevyspělý.
- Sobec. - Nepříjemný.
Vpád.
- Přehnaně citlivý. - To jsou dvě slova, mami.
Monopoly.
Nezahrajeme si radši Monopoly?
Hotovo? Svezu vás.
Ten ještěr jde do vězení?
Ne, jeho majitel má Alzheimera.
Zapomíná, proč přišel, a pak tu zapomene i jeho.
Stavíme se pro večeři a po cestě je hodíme domů?
To nic.
Nemusíš platit.
Užij si pobyt v mém hotelu.
Zaplatím ti, jen si budu muset vzít další hypotéku.
Ne, to nemusíš. Mám spoustu peněz, víc už nepotřebuju.
Takhle to nefunguje.
Nebudu porušovat pravidla. Čtyři sta liber, prosím.
Říkám, že nemusíš.
Já říkám, že musím.
Nechci to.
Vezmi si to.
No, jestli hrajeme podle pravidel, tak mi dlužíš 600 liber.
Šest set.
- Myslím, že jsi zbankrotoval. - Sakra, já vím!
Tak jo, udělám čaj.
Proč si kurva myslíme, že je tohle normální situace?
Ola je moje holka,
ty nejsi můj táta a tohle není žádná rodinka.
Neměl bys před mámou mluvit sprostě.
Díky, ale pomoc s výchovou svého dítěte nepotřebuji.
Dobře. Asi půjdu domů.
Ať si to můžete v klidu vyříkat.
Vždycky... Pořád je tady a já...
Uvidíme se ve škole.
Chci, aby ses hned ráno Jakobovi omluvil.
Jasně, ani nebudu muset nikam jít,
když tu v podstatě bydlí.
Chápu, že se zlobíš.
Ale jsem s Jakobem šťastná.
Proč nemůžeš být šťastný za mě?
Ne, ty to jen předstíráš, mami.
Nejsi typ na vztahy.
Přestaň si to namlouvat.
Nebo možná nejsi tak nezávislá, jak sis myslela.
Jdi do svého pokoje!
Je mi 16.
Fajn!
Tak půjdu já do svého.
Ahoj.
Našels to v pohodě?
Jo. Tohle město je hodně malé, takže jo.
Super.
Odkud máte ten dort?
Chtějte vrátit peníze.
Dělala ho Aimee.
Promiňte, Aimee. Jen nejsem zvyklý na ty příchutě.
Je to můj první dort.
Po škole budu pekařka.
To je dobrý plán.
Máte oslavu narozenin?
- Ne. - Nenávidí narozeniny.
Proč? Narozeniny jsou super.
Nemáte s klukem nějaké plány?
Já nemám přítele.
Ale je zamilovaná.
Jen se mu bojí říct, co cítí,
což je blbost, protože on ji taky miluje.
Ticho, Aimee, to nevíš.
Měla bys mu říct, co k němu cítíš. Co můžeš ztratit?
Promiňte, objednal jsem si dnešní specialitu, něco francouzského.
Vichyssoise, je to studená polévka.
Steak bude za chvilku.
Jasně, super.
- Jaká je polévka? - Studená.
Je studená, Rahime.
Už jsi tady byl?
Máma s tátou tu slavili výročí svatby, takže...
jsem myslel, že to bude fajn.
Pojďme jinam.
- A kam? - Vezmi mě někam, kde jsi šťastný.
- Ale ještě jsme nezaplatili. - Koho to zajímá?
Nemůžeš žít ve strachu.
Hej!
Ano, jo.
Půlka pro vás, to je za mě.
Přejedeš snímačem přes čárový kód, takhle.
Jessie je z útulku.
Není vycvičená, takže ji nepouštěj ven. Utekla by.
Dobře. Teď ty.
Ani nápad. Do toho nejdu, fakt ne.
No tak, Rahime, bude to super.
Neumím vůbec tancovat. To ne.
Říkal jsi, ať tě vezmu někam, kde jsem šťastný.
Kvůli mně?
Jsi připraven?
Dozadu, dopředu, dozadu...
Jde ti to.
Vidíš, jsi jako Beyoncé.
- To byla sranda. - Jsi skvělý!
Vážně, jsi skvělý, Rahime...
Tys mě políbil?
Ano, Ericu Effiongu.
Jdeme znovu tancovat?
Jo?
Dej mi peníze. Díky.
Panebože!
Je to dobrá hra.
Jak ti tohle zabrání, aby ses mě pokusila udusit?
Musíme se vidět v nejhorším světle.
Ještě se mnou chceš spát?
Jo.
A ty se mnou?
Rozhodně.
Tak jsme tady.
Chceš se podívat, kde bydlím?
Ano.
Je to sexy, že jo, bydlím nad obchodem.
Kdy ses vrátil?
Do toho ti nic není, Sexofone.
Vy se znáte?
Chodili jsme spolu do školy.
Víš, co...
začíná být pozdě a musím domů, promiň.
Dobře. Podíváš se tam jindy.
Díky za krásný večer.
Dobře.
Ahoj.
„Vyjdi, slunko spanilé, a usmrtiž tu lůnu závistnou,
jež chorá jest a bledá zármutkem.“
Jacksone?
Tady bydlíte?
Ano, to je ono.
To je hezký.
Zavoláte mi, že si můžu pro džíny?
Rozhodně. Díky, Aimee.
Promiň mi zkažené narozeniny.
Vlastně to byly docela dobré narozeniny.
- Tak jo, pa! - Ahoj.
- Aimee, zlatíčko! - Dobrou, mami!
Ne, jak ses dneska měla?
Pojď sem!
Budeme si povídat.
Co to máš za kalhoty?
Nejsou moc lichotivé.
Přišla jsem o džíny.
Jak jsi přišla o džíny?
Jela jsem autobusem...
a vlastně ani nevím.
Nechceš udělat sýrové toasty? A povíš mi všechny drby.
Ráda poslouchám, kdo koho líbá a...
Jsem unavená.
Nebo se podíváme na film?
Něco s tím... Ryanem Goslingem.
Takový fešák.
Nebo je to Ryan Reynolds?
- Který Ryan se mi líbí? - Gosling.
Asi půjdu spát.
Mám tě ráda, mami.
Dobře, zlato.
Všechno nejlepší.
Co máš s obličejem?
Nevzal moc dobře, že jsem už měla děti.
Máš.
Pořád ještě je máš.
Jsi můj zachránce, žabáčku.
Pojď dál, ale nebudeme hrát, že se nic neděje,
protože děje.
Jasně.
Tak pojď, miláčku.
Jdu se omluvit tátovi.
Dobře. Jdu pro něj.
Tati...
Chce s tebou mluvit.
- Ahoj. - Ahoj.
Máma chtěla, abych se omluvil.
Takže se omlouvám.
To není třeba,
ale díky.
Já už tátu mám.
To chápu.
Všechno dobrý.
Můžeme vyrazit do školy?
Jo. Asi jo.
Děkuju. Hezký den.
- Ahoj, tati. - Ahoj.
Všechno v pořádku?
To je omyl, pardon.
„Romeo, Ó Romeo! – proč’s Romeo?
Své jméno zapři, otce zřekni se, neb, nechceš-li, mně lásku přísahej,
a nechci dál být Capuletova.“
Dobře. Díky, Florence.
Neskončila jsem.
Julie si myslí, že je zamilovaná, a pak umře. Chápeme to.
Další.
Jacksone!
Tohle bude pohroma.
Prosím...
„Vyjdi, slunko spanilé, a usmrtiž tu lůnu závistnou,
jež chorá jest a bledá zármutkem,
že její kněžka, ty, jsi krásnější.
Jí nebuď kněžkou, když ti závidí...
Myslím, že máme Romea.
...jest zelený tak chorobně a nikdo nenosí jej kromě bláznův;
ty jej odvrhni.“
Co rodinná večeře?
Bože, katastrofa.
Jak dopadlo tvoje rande?
My jsme se...
líbali.
- Líbali jste se? - Líbali jsme se!
- Hustý, co? - Vážně?
- Ano! Líbali jsme se! - Ericu.
Můžu jít s tebou?
Ano.
Jo.
Dobře.
Ahoj.
Čau.
- Tvoje máma asi bude problém. - Jo.
Co zbytek narozenin?
Nečekaný.
No...
něco pro tebe mám.
Koupil jsi mi pětiletý deník?
A vytrhl jsem všechny strany s tvými narozeninami,
takže je příštích pět let vůbec nemusíš slavit.
- Děkuju. - Za málo.
Tak zatím.
Otisi...
Myslím...
Co?
Jestli mi ještě někdy koupíš dárek,
dám ti do ksichtu, pako.
Dobře.
Už to neudělám.
Překlad titulků: Zuzana Stifterová