Hele, Wileyová jde.
Nazdar, ropucho. Hezký nohy.
Máš zelenýho bobra, ropucho?
Co to je?
- Wileyová je pošuk. - Je úchylná.
Pozor, jak se oblékáš.
Vy si dejte pozor na udržování staromódní patriarchální ideologie.
Lidi vás nebudou mít rádi.
No tak, ropucho, ukaž nám bobra!
Jsi mrcha.
Jo, to jsem.
Tak pojď.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
To je ono.
VIV MŮŽEME SI PROMLUVIT?
Dobré ráno.
Co tady děláš?
Jestli to řekneš, zničím ti život.
- Spali jsme spolu? - Samozřejmě že ano, Otisi.
Nejsem tu kvůli tvé společnosti.
Ale nemůžu najít kondom.
Měli jsme sex bez kondomu?
- Ne, určitě jsme ho měli. - Tak kde je?
Nevím, zmizel.
Nespolkla ho tvoje vagína?
- Jedna holka prý... - Bože, spala jsem s tebou.
Tak jo, určitě jsme měli kondom?
Jo. Tak na 99 % jsme ho měli.
- Promiň. - Otisi!
Pojď dolů.
Ahoj.
- Jsem Ruby. - Ahoj, Ruby.
Líbí se mi vaše kostýmky.
- Díky. Ten... - No nic.
Musím do školy.
Mluvil jsi o malé sešlosti!
Mělo tu být jen deset lidí,
ale Eric jich pozval mnohem víc
a najednou tu bylo 150 lidí.
- Sto padesát lidí? - Tak jsem to neplánoval.
Otisi!
Nezdá se mi, že bys přijímal zodpovědnost.
Odpoledne mi přijdou klienti a můj dům je vzhůru nohama!
Mluvíš moc nahlas a přijdu pozdě a bolí mě hlava a...
pomůžu ti uklízet potom.
- Potom? - Jo.
Potom? Otisi!
Tak zatím, buclinko. Mám tě ráda.
- Už zase špehuješ? - Nevěřím jí.
- Komu, bouchačovi? - Ne, její mámě.
Co to tam dělá?
Joe, podívej se. Já tam nevidím.
Nevím, kouká na bednu.
Věděl jsem, že má něco za lubem.
Jo. Rychle, zavolej policii, sousedka kouká na Hledače pokladů!
Čau!
Jak se cítíš, Casanovo?
Proč je svět tak jasný?
Protože jsi se opil, urazil svou neopětovanou lásku
a bývalou přítelkyni, pozvracel se a fakt blbě tancoval
před celou školou.
Ericu.
- Spal jsem s Ruby. - Cože?
- Sklapni. - Víš to jistě?
Ona si to rozhodně myslí. Podrobnosti jsou mlhavé.
Cítím se fakt divně. Mám pocit, že mám buď
neobvykle dlouhý záchvat paniky, nebo velkou žízeň... nebo obojí.
Tak jo, uklidni se a poslouchej.
Asi to nebyla romantika v lese, jakou jsi chtěl s Maeve.
To nechtěl.
Ale už nejsi panic! Co?
- To je vzrušující, ne? - Není.
- Sex má následky. - Jo, ale nezplodíš
s Ruby ďábelské potomky.
Vzal sis kondom, že jo?
Že jo?
Otisi, všiml jsem si, žes mi neodpověděl.
Panebože.
Ahoj, Maeve.
Za včerejšek se moc omlouvám.
- Řekl... - Prej jsi šoustal s Ruby.
Kdo by řekl, že sexpert je takovej playboy!
Gratuluju.
To bylo zničující.
To ne!
Já se stydím.
Chlape, viděl jsi to?
Co se děje?
Byl jsem opilý.
- Jo, to jsi teda byl. - No tak!
Jak jsi mohla říct Dr. Milburnové, že mám filcky?
- Řekla jsem, že jednu. - Sakra.
Sandsová si říká sprosťárny s Hendricksem.
- Skvělý. - To je skvělý.
Co to Jean provedla?
Tvoje máma říkala, že jsem normální.
Lhala.
Connor Pearson říká, že masturbuje až 17krát denně,
- což hraničí s posedlostí. - Jsem monstrum!
Tohle je zlý, fakt zlý.
Jean si nedala pozor na poznámky?
Stejně už musím jít.
Mám zkoušku se swingovou kapelou.
Sedmnáctkrát?
Ten chlípník.
Co se to proboha děje?
Myslela jsem, že je to důvěrné!
Slibuji vám, že tomu přijdeme na kloub.
Počkej, Jacksone!
- Musela jsem to říct. - Nejsme kamarádi.
Taky jsi mi řekl hrozné věci, víš?
Fajn. Vůbec jsme kamarádi nebyli.
Aimes, jsi celá od bahna.
Jo. Jsem.
- Můžeme si promluvit? - Teď ne. Mám tělocvik.
Aimes, tomu nebudeš věřit.
- Otis se vyspal s Ruby. - Určitě to nic neznamenalo.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem v pohodě. Určitě to nic nebylo, byl opilý.
Jo.
Haló? Tady je Jean.
Dobrý den, paní Milburnová. Musíte dnes v 16 hodin přijít do školy.
Stala se tu jistá nepříjemnost.
- Můžete mi říct, o co jde? - V 16 hodin tu buďte.
Budu tam.
Sakra! Holky, pojďte se podívat.
Panebože!
SLEČNA SANDSOVÁ JE SPROSTÁ DĚVKA!
Žádné zdržování, děvčata.
Já to nebyla.
- To ne já. - Já to nebyla.
Tady bude mít někdo problém.
Přišel jsi včas. To je divné.
Musím něco zařídit, zvládneš to s Jessie?
- Jo, psy mám rád. - Určitě?
Je fakt otravná. Ani neumí sednout.
Zvládneme to.
Okamžitě sem pojď!
Můžu jít na záchod, pane učiteli?
Nepočká to, Milburne? Už bude konec.
Ne. Já...
Mám hemoroidy.
Tak to ano. To chápu.
Vítej v klubu.
Otisi!
Co?
Tak jo. No...
Víš, jak jsem říkala, že jsem si na 99 % jistá tím kondomem?
- Jo. - Je to spíš tak na 96,5 %.
Detaily jsou trochu mlhavé
a myslím, že jsem ho dávala do koše, ale nevím to jistě.
Tak jo. Co budeme dělat?
- Půjdeme hrát Smash Bros? - Nemůžu.
Musím dneska večer do kostela.
- Je to nuda? - Ne.
Je tam celkem zábava. Zpívá se, jí se plantainy,
a když máš štěstí, tak teta Gloria
- mluví v podivných jazycích. - Hustý.
- Můžu jít s tebou? - Do kostela se mnou jít nechceš.
Myslím, že to bude zajímavé, ale jestli nechceš...
Ne! Tak dobře.
Ale musím tam být trochu jiný.
Trochu vážnější, jestli mi rozumíš.
Jo. To nevadí.
- Určitě? - Jo.
Půjdeme do kostela.
Co tady děláte?
Jsme objednaní k tvému psychologovi.
- Nepočká to na jindy? - Ne, jedeme tam teď. Nastup si.
Do auta.
Vida.
Tak jsme tady. Nerada vás nechávám po škole, děvčata, ale tohle je vážné.
Já to nebyla a v životopise to bude vypadat špatně.
- Můžu jít domů, prosím? - Ne, nemůžeš.
Někdo v této místnosti považoval za vtipné
napsat o mně na zrcadlo něco vážně zlého.
Budeme tu sedět, dokud se nepřizná.
Nemáte co říct?
Fajn. Budete kroužkovat všechna „a“ v novinách,
dokud se jedna z vás nepřizná.
- To není produktivní. - Jako nadávání učitelce.
Tak kroužkujeme, dámy. Zatím.
Už jsi to někdy dělala?
Ne! Co tím chceš říct? Taky jsi se mnou spal.
Já vím, nechci tím nic říct.
Nechci tvoje bledé, neobvykle vysoké děti, chápeš?
- Tak už to běž koupit. - Já?
Nesmí mě vidět s pilulkou „po“, Otisi.
Lidi si to řeknou.
Tak už jdi.
Musíš říct Dr. Aikenovi všechno.
Možná budeš muset zvýšit dávku léků. Bereš je?
Máma se tě na něco ptala.
Jo. Beru je.
Tak proč jsi neodpověděl?
- Sakra. Bože. Asi jsme píchli. - Skvělé. Přijdeme pozdě.
- To neovlivním, ne? - Jezdíš moc rychle.
Teď toho nech.
Tak, kdo ví, jak vyměnit kolo?
Já s tou rukou nemůžu.
Výborně.
NOSNÍ SPREJ
Velmi citlivé dutiny.
A nouzovou antikoncepci, prosím.
- Prosím? - Nouzovou antikoncepci.
- Cože? - Nouzovou antikoncepci.
- Neslyším vás. - Nouzovou antikoncepci.
To vám neprodám.
- Proč ne? - Nemáte vagínu.
To není... Je to nosní sprej.
Musíš to koupit sama.
Cože? Proč?
To je tak ponižující.
Není to ponižující.
Ano? Takové věci se dějí pořád.
Kondomy se trhají, nebo na ně lidi zapomenou,
nebo prostě zmizí. Není za co se stydět.
A jestli jsi těhotná
a to dítě si necháš, odejdu ze školy, najdu si práci
a postarám se o vás oba.
- Kdy jste naposledy měla sex? - Včera.
- Logicky. - Použila jste antikoncepci?
Ano.
- Myslím, že jo. - Prezervativ chybí.
Pardon, nejsem tady.
- Kdy byl poslední menses? - Před dvěma týdny.
Už jste nouzovou antikoncepci brala?
Ne. Proč se na to všichni ptají? Nejsem děvka.
Má někdo z blízkých příbuzných zdravotní problémy?
Táta má roztroušenou sklerózu. Onemocněl loni. Je to dost zlé.
Tak dostanu ten prášek?
Dělá to 25 liber.
Je to jeho penis, platí on.
Platím. Platím?
- Nikomu o tom neříkejte. - Netuším, kdo jste.
Vyloučeno. Všichni ví, kdo jsem.
- To si snad děláš srandu. - Jen říkám...
- Dej pozor na ruku. - Nejdřív to zastrč a pak...
Bože. To je blbost. Jdu jim zavolat.
- Říkala jsem, že nemusíme. - To jsi celá ty.
Proč nemůžeš přiznat, že to nezvládneš?
Zvládnu to.
Tak proč to není hotové?
A proč ty se směješ?
Protože se potřebujete rozvést.
Proč to říkáš?
Je to pravda.
V jednom kuse se hádáte.
Jsi na mámu naštvaná, ale děláš, že ne.
Ty se bojíš, protože nejsi biologická máma,
tak nás většinu času oba odháníš.
Myslím, že nám všem bude mnohem líp, když se rozvedete.
Jo, jdu za ní.
Mami.
TOHLE JE NA HOVNO!!
Taky mám hotovo.
Kroužkujeme všechna „a“,
- ne jen ta samotná. - Občas jsi fakt blbá.
- Chceš tu tužku vrazit do oka? - Jste vážně klišé.
Až na tebe, Lily. Ty jsi fakt divná.
- Díky. - A kam patříš ty, Pythagore,
- kromě podivínů? - Mezi ty inteligentní.
Aha, fakt, jo...
Olivie, máš jít k panu řediteli.
Sklapněte.
Chce se někdo k něčemu přiznat?
- Teď můžete kroužkovat „i“. - Prosím. Tohle je k ničemu.
Dobře, chcete něco pořádného?
Ve zbylém čase mi připravíte prezentaci toho,
co vás jako ženy spojuje.
Jedna z vás nebo vy všechny jste chtěly ublížit jiné ženě,
tak teď můžete přemýšlet o tom, co máte společného.
- Děláte si srandu? - Ne, nedělám.
Za dvě hodiny mě poučíte.
Pokud nechcete být měsíc po škole.
Chci, abyste věděli, že to bereme
skutečně velmi vážně.
Olivie, pojď dál.
Víš, že paní Milburnová dávala Malekovi rady o sexu?
Malek Amir mluvil o své přítelkyni, která chtěla zapojit...
- fetiš... - To jsou
soukromé poznámky jen pro mé oči.
A mrzí mě to, ale nevím, jak se ztratily.
Olivie, víš, kolik je tvému příteli let?
Je mu šestnáct.
Patnáct.
- Patnáct? - Na základce jsem rok vynechal.
- „Fetiš“? - Amir není indické příjmení.
Jsme Íránci.
- Íránci. - Je ti patnáct?
Můžeš jít do vězení za pohlavní zneužití! Tohle je vážné.
- Íránci? - Patnáct? Do prdele, Maleku.
Tak jo, mami...
Nebudeme tě žalovat.
Ale jak můžete radit o sexu dětem? Ohavné.
Nedávala jsem jim rady o sexu.
Odpověděla jsem na otázku o možném fetiši.
A k tomu tématu jsem podala správné informace.
- Neřekla jsem, ať něco dělají... - Neměla jste
o fetiších s 15letými vůbec mluvit. Kvůli tomu tu nejste.
To jsem dal jasně najevo.
- Ano, ale má zpráva... - Už není vítána
a vy také ne.
Patnáct?
Zpět za ostatními, Olivie.
Zatraceně!
Můžeme si promluvit o tom, jak se mé poznámky
rozšířily po vaší škole?
Nemám tušení.
Můžu jim říct, že nám rady dával sexpert.
Co prosím?
Přece Otis. Jeho rada byla fakt divná, ale fungovala.
Ale je na prd, že si účtuje tolik.
Proto jsem šel k vám, jste zdarma.
Tohle je pitomost.
Jestli chceme jít domů, musíme něco vymyslet.
- Má někdo rád fantasy hry? - Já jo.
- Miluju Dračí doupě. - Já se radši oblékám
jako Ripleyová z Vetřelce.
Cosplay nechápu.
- Nakupování? - Nesnáším ho.
- Já taky. - A co předstírat,
že máme rády nakupování nebo cosplay?
To je podvádění.
Zkusíme myšlenkovou mapu?
- Co chtěl Groff? - Možná půjdu do vězení,
protože mýmu klukovi je patnáct.
Ještě někdo je na mladší muže?
Co děláme?
- Hledáme společné... - ...všechny rády.
- Jsi v pohodě? - Jo, a ty?
- Jo, skvělý. - Bezva.
Jde to dobře.
Kolik času máš?
Mají nemožný úkol o ženské soudržnosti.
- Bude to trvat věčnost. - Jsi tak zlá.
Zopakuj to.
Jsi tak zlá.
Kostel je velmi krásný, paní Effiongová. To jsem nečekal.
- Chodíš do mešity? - Antheo. Na to se ptát nemůžeš.
Promiň, Rahime. Moji sestru ignoruj.
- Jsi muslim, ne? - Antheo.
Nemyslím, že chce být nezdvořilá.
- Jen mě to zajímá. - Jen... Nemusíš odpovídat.
To nic. V naší rodině jsme ateisté.
Co je to ateista?
To je někdo, kdo věří, že Bůh není.
Jasné? Budeme teď mlčet?
V kostele se nemůžeme dotýkat.
Nechoď sem. Nechci s tebou teď mluvit.
- Proto jsem odešla. - To je absurdní, mami.
Jen... Potřebuju být chvíli sama, Jacksone.
Nejdu, dokud si nepromluvíme...
To bylo to nejkrutější, co jsi mi mohl říct.
Jo, já vím.
Proto jsem to řekl.
- Nemyslel jsem to tak. Zlobil jsem se. - Myslel.
Nechtěl jsem tě rozbrečet.
Vždy jsem se bála, že řekneš, že nejsem tvoje pravá máma,
a teď, když jsi to řekl, se mi skoro ulevilo.
- Ty jsi moje pravá máma. - Neporodila jsem tě.
- No a? - Proto jsem byla šťastná,
že chceš plavat, dělat můj koníček, a byli jsme spolu.
Myslel jsem, že proto, že nemůžeš závodit...
a plnila sis sen skrze mě.
Na tom možná je trocha pravdy.
- Myslela jsem, že tě to baví. - Bavilo mě to...
hodně.
Víš, co jsem míval na plavání nejradši?
Že jsem s tebou.
Bylas moje hrdinka.
Když jsme byli spolu, cítil jsem, že můžu cokoli.
Proč jsi musel vyrůst?
- Už nechci plavat. - Já vím.
Nemám z toho radost.
Ale s naším vztahem to nemá nic společného.
Musíš mě nechat přijít na to, kdo jsem a co ještě rád dělám.
Ale vždycky, vždycky...
budeš má pravá máma.
Hraju ve školním představení.
- Cože? - Jo.
Hraju Romea.
Jako Josef jsi byl vážně věrohodný.
Jessie. Ne.
Sedni.
MEDOVÁ ŠUNKA
Čekej.
Sedni.
Jak se vede, nováčku?
Odkdy se zajímáš?
Trénuju konverzaci.
Jak se má?
Eric?
Je zmatený.
Nevím, co se mezi vámi děje, ale jestli mu ublížíš...
zmlátím tě.
Nechci mu ubližovat.
Tak neubližuj.
Řekla jsem dietní.
Ježíš je s tebou.
Díky, pastore.
- Vítej. - Děkuju.
Ježíš je s tebou.
Promiňte. Já v Ježíše nevěřím.
Ježíš je s tebou.
Neurazil jsem ho?
- Ne. - Aleluja.
Aleluja.
Souhlasila jsi, že jo? Já se... Trochu se bojím, že ne.
Jo, Otisi. Rozhodně jsem souhlasila.
Když jsem smutná, dovádím se šprtama.
Rozhodně to bylo úmyslné.
Proč se šprtama?
Protože si myslí, že mě milují, což je úžasné,
než začnou být dotěrní a závislí.
Já tě nemiluju.
Jasně že ne.
Byl jsem... dobrý... v tom sexu?
- Bylo to poprvé. - Ty jsi panic?
No, byl jsem.
Nebyl jsi skvělý, ale ani hrozný.
Ptal ses, jestli jsem v pořádku.
- To je důležité. - Každých 10 vteřin?
Jsi smutná kvůli tátovi?
Jo, trochu.
Musel skončit v práci a máma má kvůli tomu starosti.
Ale hlavně jsem byla smutná, protože jsem si až moc vytrhala levé obočí
a už nejsou symetrické.
Vypadají stejně.
Děkuju, že ses ptal, spousta kluků to nedělá.
Musí být něco, co máme rády všechny.
- Čokoláda? - Jo.
Ne.
Řekneme, že tu odmítáme být zavřené a nucené
se sbližovat na základě pohlaví.
Řeknu, že mám ráda čokoládu.
Vím, že ty klidně budeš nečestná, ale já ne.
Co to má být?
Děláš, že jsi radikální feministka,
a ve skutečnosti bodáš ostatní holky do zad.
- To není pravda. - Takže jsi se nepokusila
- přebrat mi kluka? - Musíme se hádat?
Ticho. Začlo to být zajímavé.
Nechtěla jsem ti přebrat kluka. Musela jsem mu říct, co cítím.
Nemusela jsi, Maeve.
- Chtěla jsi. - Měla jsi Otise vůbec ráda?
- Nebo jsi chtěla vyhrát? - Jsi had.
Jo? Aspoň nepředstírám, že jsem taková miloučká.
- Nic o mně nevíš. - Ty o mně nic nevíš!
Přestaňte se hádat kvůli pitomýmu klukovi!
Proč pláčeš?
Protože nemůžu jezdit autobusem.
Aimes. To bude dobrý.
To nic.
Můžu za tebou přijít?
Já...
nevím, s kým jiným si promluvit.
Můžete na mě přestat zírat.
Nemůžeš jet autobusem,
protože si myslíš, že tam ten chlap bude zas?
Ne.
Jde spíš o to, že vypadal fakt mile.
Pamatuju si to, protože se usmál
a nevypadal jako nějaký vražedný psychopat s pérem v ruce.
Takže když mohl něco takového udělat on, tak kdokoli.
Vždycky jsem se cítila bezpečně a teď už ne.
- Nejspíš to zní hloupě. - Nezní to hloupě.
Loni mě na nádraží osahávali.
Jeli jsme na koncert do města a kolem šla parta kluků
a jeden mi zmáčkl prso.
Vážně to bolelo.
Taky se někdy v davu cítím divně.
Jako by jim moje tělo patřilo.
Jako bychom byly veřejný majetek.
Před pár lety na mě pokřikovalo pár kluků.
Podle prodavačky to byla moje vina, moc krátké kraťasy.
Tak jsem šla domů a ještě je zkrátila,
ať jdou do prdele.
Proč by ses ty měla měnit kvůli tomu, co udělali?
Přesně.
Jako malá jsem hodně chodila do bazénu.
Jednou přede mnou jeden chlap v bazénu vytáhl penis...
pod vodou se mu tak pohupoval a vypadal vtipně.
Řekla jsem to mámě a ona už mě tam nepustila.
Bylo to smutné, protože jsem tam chodila ráda.
- To je tak nefér. - Asi jo,
ale podle statistik zažijí dvě třetiny dívek nechtěné sexuální napětí
nebo kontakt ve veřejném prostoru před 21. rokem.
Není to neobvyklé.
Proč musí někteří chlapi ukazovat péro?
Chodím na Chat Roulette
a tam je spousta povadlých penisů.
Jsou tam dlouhé, malé, tlusté.
Jednou jeden vypadal, jako by měl malý obličej.
Kdybych měla mezi nohama ruku navíc,
- taky bych ji chtěla ukazovat. - Jo.
- Možná jde o tu moc. - Jo.
Tomu chlapovi v autobuse se líbilo, že se bojím.
Loni mě nějaký chlap sledoval domů z práce.
Když jsem zrychlila, tak on taky.
Dost jsem se bála.
Když uviděl tátu, tak utekl, což mě rozčílilo,
nechci být kvůli ochraně závislá na mužích.
- Mrzí mě, co se ti stalo. - Tobě taky.
Děkuju.
Aspoň už můžeme domů.
Péra.
- Miluje zázvorky. - Kdo?
- Eric Clapton. - Jo?
- Zbožňuje je. - Děláš si srandu.
Přestaň!
SLEČNA SANDSOVÁ JE SPROSTÁ DĚV...
Udělal jsem to, protože vás miluju, ale vy milujete jeho.
Nemůže vám nabídnout to, co já.
Od přírody zbožňuju starší ženy
a umím ubalit špeka do tvaru labutě.
Na tom je toho tolik špatně,
ale ta rtěnka je vážně důmyslný detail.
- Myslíte? - To se nestane, Kyle. Jasné?
Pojď za mnou.
- Miluju vás. - Ihned!
Sedni.
- Vstaň. - Tomu nevěřím.
Sedni.
To je zázrak.
Jsi chytrý kluk. Proč nejsi ve škole?
Škola mi nejde.
Když budeš takhle pokračovat, bude z tebe zaměstnanec měsíce.
Večer jdu do kina, můžeš tu zavřít.
Jdu se připravit.
Děvčata...
došlo k nedorozumění.
Našli jsme viníka, můžete jít domů.
Mrzí mě, že jsme marnili váš čas.
- No super. - Jasně.
Jen ze zvědavosti, na co jste přišly?
Co vás spojuje?
Kromě nechtěných penisů nic moc.
- Budeš v pořádku? - Myslím, že jo.
Nejsem smutná, jen naštvaná.
Vím, co by mohlo pomoct.
Tvoje rodina je sladká.
Jak to myslíš, „sladká“?
Jak věří těm věcem s Bohem.
Že je to skutečné.
Taky v to věřím.
Jo, ale ne doopravdy.
- Jen to předstíráš, aby byl klid, ne? - Ne.
Ne, věřím v Boha, Rahime.
Jak můžeš věřit v Boha, který nechce, abys existoval?
Tohle je trapné.
Ne, moje rodina musela kvůli náboženství opustit svou zemi.
Nedává mi to smysl.
- To jsem nevěděl. - To nic.
Díky našim rozdílům tě miluju.
Prostě se neshodneme.
Miluješ?
Vyděsilo tě to?
Ne.
Taky tě miluju.
Ah, putain! Na chvíli se mi zastavilo srdce.
Tak jdeme.
Nemůžu prostě uvěřit tomu, že bral peníze
od ostatních studentů.
Mám pocit, že ho vůbec neznám. Jako...
Jako bych v domě měla cizího člověka.
Myslím, že tyhle tvory, které jsme stvořili, nikdy nebudeme plně znát.
- Možná máš pravdu. - Promluv si s ním.
Nic jiného dělat nejde.
Hele.
Nechceš potom zajít někam na jídlo...
společně?
To bohužel nemůžu, Jean.
Byla to jedna pitomá pusa.
Vážně mi nemůžeš odpustit?
Víš...
Možná nejsem takový intelektuál jako tvůj bývalý manžel,
ale znám svoje hranice.
Takovou bolest už nechci nikdy zažít.
Nevím, jestli bych se vzpamatoval.
Holky mě potřebujou.
Nejsi připravená na intimitu, jakou hledám.
Rozumím.
Sbohem, Jakobe.
Jo.
Pojď dál.
- Za deset minut bude večeře. - Dobře.
Tvoje myšlenky jsou dost hlasité, mami.
- Ten kluk pro tebe není ten pravý. - To podle tebe není nikdo.
Nejde o něj, ale o tebe.
Chováš se s ním jako jiný člověk,
jako bys chtěl být něco, co nejsi.
Nemáš s ním tu jiskru.
Co mám dělat?
Mysli na něco, co tě fakt naštvalo,
a pak pořádně bouchni.
Jsem naštvaná, že mi moc nejde pečení dortů.
Jo!
- Pojď. - Do toho!
Jsem naštvaná, že se Steve tolik snaží,
ale nechápe to!
Jo! Pokračuj!
Jsem naštvaná, že mi ten hrozný chlap zničil džíny
a nikdo nic neudělal a teď nemůžu jet tím posraným autobusem!
- Jo! - Ano!
Tohle je skvělý!
- Budu dál mlátit! - Jo!
- Jsi nejlepší.
Chtěla jsem ti ho přebrat. Promiň.
Měla jsem ho ráda...
ale taky jsem tě chtěla porazit.
Odvedu tě domů.
Doprovodíš mě domů?
Jo.
Ahoj, mami.
Jsi v pořádku? Slyšel jsem, co se stalo.
Otisi.
Dával jsi studentům rady o sexu a bral za to peníze?
O čem to mluvíš?
- Řekni mi pravdu. - Říkám.
Když lžeš, vypadáš jako tvůj otec.
- Promluvme si o tom rozumně. - Teď nemůžu.
Mami.
Do prdele!
Myslela jsem, že se nechceš kamarádit.
Tohle v plánu nebylo.
V plánu byli kluci, co trochu smrdí potem,
ne holky, co voní jako vanilkové lusky.
- Nevoním jako vanilkový lusk. - Voníš.
A někdy jako osvěžovač vzduchu do auta.
Jsi fakt čistá.
Mrzí mě, že jsem tě zmátla, ale...
fakt bolelo, když ses mi vyhýbala.
Fajn.
Můžeme se kamarádit.
Tak jo.
Tak ve škole.
Počkej. Asi se nechci jen kamarádit.
Proč?
Protože voníš mnohem líp než kluci.
Já to...
- Haló. - Ahoj.
Tvoje máma lže, že chodí do práce.
Viděl jsem, jak dělá, že odchází, a pak se vrátila.
Kecáš.
Říkám, co jsem viděl.
Je to na tobě.
- Dobře. Dobrou, Isaacu. - Dobrou.
Proč děláš dvojitý uzel?
Nechci, abys mi utekl, víš?
Fakt sranda.
- Řekni ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Tak jo, 007, už dost.
Bože.
- Ahoj, mami. - Do prdele.
Co děláš?
- Jen jsem... - Isaac tě prý včera viděl.
Vyhodili mě. Nevěděla jsem, jak ti to říct.
Tolik jsem se styděla.
Ale... Hledám něco nového.
- Zase bereš? - To ne.
Přísahám na svůj život. Přísahám na tvůj život, na život Elsie.
Jsem čistá.
Musíš mi věřit.
Věřím ti.
Ještě jednou mi zalži a letíš.
Co tady děláš?
Jedu autobusem.
Všechny jedeme autobusem.
- Nastupuješ, nebo ne? - Dejte jí chvilku.
Je to jen pitomej autobus.
Jen pitomej autobus.