‫סליחה!‬
‫עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫לא.‬
‫זו לא את, זו אני.‬
‫יש לי משהו בשם וגיניזמוס.‬
‫הווגינה שלי היא כמו צמח טורף.‬
‫אם זה משפר את הרגשתך,‬ ‫יש לי פטמה אחת שעירה.‬
‫יש תרופה לזה? לווגיניזמוס?‬
‫כנראה, אם אהיה סבלנית,‬
‫בסוף אוכל להכניס את הגדול,‬
‫אבל בינתיים אני מצליחה‬ ‫להכניס רק את אצבעונית.‬
‫את יודעת למה יש לך את זה?‬
‫כנראה בגלל שאני מלחיצה את עצמי יותר מדי.‬
‫אז את לא יכולה אפילו לאונן?‬
‫לא, אני מאוננת.‬
‫כן.‬
‫אני פשוט נשארת בחוץ.‬
‫משום מה, אם אני נוגעת בעצמי, אני בסדר.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אני גומרת.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב.‬
‫את יודעת, אבא עדיין בבריטניה.‬
‫מקדם את הספר שלו.‬
‫אפשר לדבר על זה, בבקשה?‬
‫תודה ששיקרת?‬
‫אז אין לנו על מה לדבר.‬
‫אי־מתן מידע, טכנית, הוא לא שקר.‬
‫ובחירה באסטרטגיה של הימנעות‬
‫רק תדחיק את רגשותייך השליליים כלפיי,‬
‫לא תפחית אותם.‬
‫אה, אתה עושה לי טיפול?‬
‫בבקשה.‬
‫שב.‬
‫תראה לי את הכישורים שלך.‬
‫כולי אוזן.‬
‫אני חושב שתגובתך המופרזת לסיטואציה‬
‫נובעת מפחד עמוק מפני כישלון.‬
‫דחית את יאקוב, ועכשיו את דוחה אותי.‬
‫גם אתה לא בדיוק קיבלת את יאקוב.‬
‫למעשה, הקשית עלינו ביותר.‬
‫אז האם חוסר היכולת של בנך‬ ‫לפתח היקשרות לבן־זוגך לשעבר‬
‫היא הסיבה האמיתית שאת כועסת כל כך?‬
‫אני כועסת מפני שבני מעורב‬
‫בפעילות מחתרתית מאוד לא אתית‬ ‫בקמפוס של בית ספר,‬
‫ומסרב לקחת אחריות על חומרת מעשיו.‬
‫טוב. בסדר. כן.‬
‫דיברתי עם אנשים בבית הספר.‬
‫נתתי כמה עצות.‬
‫לדבר עם אנשים זה לא פשע.‬
‫על שיחות חולין לא מוציאים חשבונית.‬
‫זה פסול, אוטיס.‬
‫אני חולק עלייך‬
‫אני לא מבין, אימא.‬
‫בדרך כלל אנחנו מדברים‬ ‫על דברים כאלה ופותרים אותם.‬
‫למה את עדיין כועסת עליי כל כך?‬
‫כי חשבתי שחינכתי אותך‬
‫להיות גבר שלוקח אחריות על מעשיו.‬
‫ובגלל שבתור בת המשפחה המטפלת שלך,‬
‫אני תמיד מקבלת את הצד הכי גרוע שלך,‬
‫ונמאס לי מזה.‬
‫זאת לא אשמתי שאבא עזב.‬
‫אתה תאחר.‬
‫עדיין תבואי להצגה של אריק הערב?‬
‫אני לא בדיוק רצויה בקמפוס כרגע.‬
‫אל תיתני להם להתעלל בך.‬
‫ארזתי בגדים נקיים וכמה ארוחות לאבא שלך.‬
‫תקפיץ לו אותם לבית הספר? בבקשה?‬
‫בשבילי.‬
‫סיפרת לו שפיטרו אותי?‬
‫לא.‬
‫אבל מישהו בטח יספר.‬
‫אולי כדאי שתגיד משהו.‬
‫בקרוב תמצא משהו שאתה טוב בו.‬
‫לא…‬
‫לא. לא היום.‬
‫לא היום. טוב?‬
‫איפה היית?‬
‫יצאתי לעשן.‬
‫את לא יכולה להשאיר אותה לבד. היא בת 3.‬
‫היא בסדר.‬
‫אלוהים… שבי.‬
‫אני צריכה שתטפלי בה אחרי הלימודים.‬
‫יש לי ראיון עבודה.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫יש לי את גמר אליפות החידונים.‬
‫שיט, שכחתי לגמרי.‬
‫לא אוכל להגיע. יצלמו בווידאו?‬
‫כן, זה יהיה בטלוויזיה. זו כל הפואנטה.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה טיפשי בכל אופן. אקח אותה לסינתיה.‬
‫הכול מלוכלך. למה לא כיבסת לה בגדים?‬
‫תלבישי לה את התחפושת של הפיה.‬
‫טוב, תחפושת של פיה!‬
‫כן! הנה.‬
‫הנה. איזה יופי.‬
‫כמה שאת מגונדרת!‬
‫תיכנסו.‬
‫תהיי ילדה טובה.‬
‫היא מזכירה לי אותך כשהיית קטנה.‬
‫תמיד עושה צרות.‬
‫למה אני בצרות?‬
‫אתה לא בצרות, ג׳פרי.‬
‫אמרתי שמייב עשתה צרות כשהיא הייתה קטנה.‬
‫השתנת לנו בכניסה פעם.‬
‫סליחה.‬
‫טוב, אימא לא הייתה בסביבה כדי לשמור עלייך.‬
‫זה השתנה, תודה לאל.‬
‫כן.‬
‫ביי, אלס.‬
‫תוציא שעווה מהאוזניים, ג׳פרי.‬
‫טינופת.‬
‫אייזק, החובטת הגיעה.‬
‫אני חושבת שאימא שלי שוב משתמשת.‬
‫אל תגיד שאמרתי לך.‬
‫בחיים לא.‬
‫אני צריכה טובה ממך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מתי אראה אותך מנגן בזה?‬
‫ובכן, אם תבוא למחזמר הערב,‬
‫אני בתזמורת.‬
‫חשבתי שזה מחזה.‬ ‫-לא.‬
‫״רומיאו ויוליה: המחזמר״.‬
‫- רומיאו ויוליה: המחזמר -‬
‫הפוסטר הזה ממש מכוער.‬
‫נכון שזה נראה כמו יער של בולבולים?‬
‫אני שונא מחזות זמר.‬
‫לא! אתה לא יכול לשנוא מחזות זמר!‬
‫לאנשים ששונאים מחזות זמר אין נשמה.‬
‫מה לגבי ״הדוויג״?‬
‫אהבתי.‬
‫עד שהם התחילו לשיר.‬ ‫-אלוהים…‬
‫טוב, אתה לא חייב לבוא הערב.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אבוא בשבילך.‬
‫טוב.‬
‫בבקשה, הייתי…‬ ‫-תפסיק, קוונטין!‬
‫דיברנו על זה. אתה לא רומיאו.‬
‫לעולם לא תהיה הרומיאו שלי.‬
‫מספיק, קוונטין!‬
‫אתה תמיד שם! עוף כבר!‬
‫טוב, חבר׳ה. זהו זה! ערב הבכורה!‬
‫בשביל זה עבדנו. הוגו, אל תיגע בסמים.‬
‫פלורנס, קחי אבזרים.‬ ‫-אני נכנסת לדמות, המורה.‬
‫את יכולה להיכנס לדמות‬ ‫וגם לעזור לג׳קסון עם זרועות התמנון.‬
‫את לחוצה לקראת ההצגה?‬
‫לחץ זה לחובבנים.‬
‫היי.‬
‫את הולכת להצגה הערב?‬
‫כן, אולי אחרי הגמר.‬
‫שכחתי שזה היום.‬
‫בהצלחה.‬
‫איך אפשר שלא תכעסי עליי יותר?‬
‫אני לא כועסת, אוטיס.‬
‫אני מאוכזבת.‬
‫היי.‬
‫לא חשבתי שתרצי לדבר איתי שוב.‬
‫לא כדאי שתיגע באלכוהול בזמן הקרוב.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫אבל פגעת.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫למה אני תמיד מרגיז את כולם בסוף?‬
‫אני חושבת שאתה משתדל כל כך להיות בחור טוב‬
‫שבסוף אתה לא בחור טוב.‬
‫כאילו אתה מפחד שתהפוך לאבא שלך או משהו.‬
‫אני חושב שאת צודקת.‬
‫תודה.‬
‫על מה? לאן אתה הולך?‬
‫תזכרו: המטרה של היום היא ליהנות.‬
‫שים את הקובייה בצד, דקס.‬
‫אבל גם חשוב מאוד שננצח.‬
‫זה לא תרגיל, חבר׳ה.‬
‫זה רגע האמת.‬
‫ברור?‬
‫רגע. הכנתי לך את אלה.‬
‫- בהצלחה מיירב -‬
‫תודה, איימס.‬
‫למה הר׳ הנוספת?‬
‫הייתה לי אחת מיותרת.‬
‫תודה!‬
‫זה ציור של הפנים שלך כשאתה מתרכז.‬
‫בהצלחה!‬
‫ניפגש שם.‬
‫היא מנסה לומר לי משהו?‬
‫כן. נראה לי שהיא אומרת‬ ‫״אני עדיין אוהבת אותך, סטיב,‬
‫אבל אני צריכה עוד זמן״.‬
‫אימא אמרה שתתקשר אם תרצה עוד משהו.‬
‫טוב, ביי.‬
‫מה שלום אימא שלך?‬
‫אתה חושב שהיא מתגעגעת אליי?‬
‫לא יודע, אבא.‬
‫אבל מדאם מתגעגעת אליך.‬
‫חשבתי אולי לחזור ללימודים.‬
‫אני יודע שהחסרתי הרבה, אבל…‬
‫אני רוצה למצוא משהו שאני טוב בו.‬
‫אני לא רוצה לעבוד בחנות לנצח.‬
‫טוב, עוד לא פיטרו אותך.‬
‫מי היה מאמין.‬
‫בוא נראה. בסדר?‬
‫אדם, אתה יכול ללכת.‬
‫אדם!‬
‫החוצה!‬
‫היי, אדם.‬
‫מה שלומך?‬
‫אימא שלי מתגרשת מאבא שלי,‬
‫אז הוא ישן בבית הספר.‬
‫כן.‬
‫כולם יודעים.‬
‫פוטרתי מהעבודה.‬
‫כן.‬
‫רהים סיפר לי.‬
‫מצטער, גבר.‬
‫עדיין מנגן בקרן יער?‬
‫חשבתי שאתה לא יודע מה זה.‬
‫״טרומבון״ זאת מילה מצחיקה.‬
‫אריק. מתחילים.‬
‫זאת החזרה האחרונה לקראת המחזמר הערב.‬
‫תבוא. כלומר…‬
‫אתה בטח לא אוהב מחזות זמר, אבל…‬
‫זה דומה ל״לשבור את הקרח״?‬
‫כי זה היה עצוב ממש.‬
‫כן.‬
‫זה קצת כמו ״לשבור את הקרח״.‬
‫זה…‬
‫נראה כאילו הם מתמזמזים ביער של בולבולים.‬
‫זה בדיוק מה שאני אמרתי!‬
‫זה יער של בולבולים, גבר!‬
‫הכול בולבולים!‬
‫כדאי שאלך.‬
‫כן.‬
‫לא התכוונתי למה שאמרתי במסיבה,‬
‫על זה שאנשים לא אוהבים אותך.‬
‫קל מאוד לא לאהוב אותי.‬
‫אני…‬
‫מבין שפגעתי בך.‬
‫טוב.‬
‫רק רציתי שתדע את זה.‬
‫למה את חושבת שאת לקראת גיל המעבר?‬
‫אני מרגישה מאוד עייפה, ו…‬
‫כבדה,‬
‫ואני חשה לחץ בחזה לסירוגין.‬
‫וחלו שינויים גדולים בחייך לאחרונה?‬
‫כן.‬
‫היו לי בעיות בעבודה,‬
‫ו…‬
‫והבן שלי…‬
‫טוב, הוא בן נוער.‬
‫וקשר רומנטי שהיה לי עם גבר הגיע לסופו,‬
‫אבל… את יודעת,‬
‫דברים רגילים שאפשר להתמודד איתם.‬
‫מתי נפרדת מבן זוגך?‬
‫הוא לא היה בן זוגי,‬
‫ולא נפרדתי ממנו.‬
‫אני…‬
‫ייתכן שפשוט הרחקתי אותו ממני.‬
‫ואז הבנתי את טעותי, ו…‬
‫ניסיתי לתקן את העניינים,‬ ‫אבל כנראה איחרתי את המועד.‬
‫הנה התחושה.‬
‫והכאב הזה התחיל כשהגבר הזה נפרד ממך?‬
‫כלומר… כן,‬
‫ייתכן שהבחנתי בתסמינים‬ ‫בערך באותו זמן, אבל…‬
‫לקראת גיל המעבר,‬ ‫יש עלייה ברמת האדרנלין,‬
‫נכון? ו…‬
‫נראה לי שאת סובלת מלב שבור.‬
‫זה מגוחך.‬
‫אני מומחית למין ולמערכות יחסים.‬ ‫הייתי יודעת אם הייתי…‬
‫סובלת מלב שבור.‬
‫ואני רופאת משפחה כבר עשרים שנה, ולא מזמן,‬
‫אושפזתי בגלל זיהום בכליות‬ ‫שלא חשבתי שיש לי.‬
‫טוב.‬
‫נעשה כמה בדיקות כדי להרגיע אותך.‬
‫״לגבר של ימינו חסרה תחושה של גאווה‬
‫בגבריות המולדת שלו.‬
‫- האם הגבריות במשבר? -‬
‫כיצד נחזיר לעצמנו את הגאווה הזו?‬
‫- מאסטר, מאהב, גורו -‬
‫אני מאמין שזה מתחיל בלקיחת בעלות על עצמנו.‬
‫- רמי מילברן חותם על ספרו -‬
‫כיצד נוכל להתחיל בקשר רומנטי‬
‫מבלי לקחת ראשית בעלות על רגשותינו?‬
‫התשובה היא…‬
‫לא נוכל.‬
‫הצעד הראשון בלקיחת בעלות עצמית‬ ‫הוא לחיות את הרגע,‬
‫וליישם את כוחה‬
‫של הכוונה.״‬
‫תודה.‬
‫איזה חרטטן.‬
‫- ג׳סטין: חייה את הרגע! -‬
‫תודה.‬
‫היי. שמך?‬ ‫-בן.‬
‫בן.‬
‫בבקשה.‬
‫היי, מה שמך?‬
‫היי, אבא.‬
‫אוטיס! אתה לא אמור להיות בבית הספר?‬
‫כן…‬
‫קיוויתי שנדבר על משהו.‬
‫כן, כמובן.‬
‫שב בצד לחצי שעה.‬
‫אפשר להצטלם איתך, ד״ר מילברן?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫מעולה, תודה.‬
‫היי, רמי. זה היה מעולה. כל הכבוד.‬
‫תודה רבה.‬
‫היי, ארין!‬
‫ראית את הארנבת שלי? היא נעלמה.‬
‫לא ראיתי אותו.‬
‫״אותה״, בעצם.‬
‫הידעת שארנבות ממין נקבה נקראות ״דוֹ״, וש…‬
‫זכרים נקראים ״באק״?‬ ‫-לא, לא ידעתי.‬
‫כן. זה כתוב בספר ״גבעת ווטרשיפ״…‬ ‫-אני קצת ממהרת.‬
‫רק באתי לקחת את הסיגריות שלי. מצטערת.‬ ‫-זה ספר מעולה.‬
‫מוזר.‬
‫הייתי בטוחה שנעלתי.‬
‫- חנכו בנות אחרת -‬
‫אני מקווה שתמצא את הארנבת שלך.‬
‫רב תודות.‬
‫הנה הם.‬
‫זאת הולי קרנקשו, הקפטנית שלהם.‬
‫היא כבר זכתה בתחרות הזאת בגיל 14.‬
‫טוב. בואו.‬
‫- אייזק: מצאנו הוכחות. אני מצטער. -‬
‫כן, הלו?‬
‫היי…‬
‫אני צריכה לדווח על ילדה בסיכון.‬
‫כן.‬
‫אימא שלה משתמשת בסמים‬ ‫ולא כשירה לטפל בה.‬
‫עוד חמש דקות, מייב.‬ ‫-כן, אני כבר באה.‬
‫כן.‬
‫כן. זאת אימא שלי.‬
‫הפצת הסיכומים של ד״ר מילברן‬ ‫היא עניין חמור.‬
‫אני מבטיח לך שהמצב בשליטתנו המלאה.‬
‫מיז מילברן סולקה מהקמפוס,‬ ‫ותלמידינו כבר לא בסכנה.‬
‫היא באה לקמפוס במטרה להגן על תלמידינו.‬
‫איכשהו הצלחת לקחת מצב קשה ולהחריף אותו.‬
‫זו הייתה תקלה מצערת.‬ ‫אנחנו עדיין מוסד שמתגאה במצוינות. אבל…‬
‫תלמידינו החכמים מתחרים היום‬ ‫בגמר אליפות החידונים,‬
‫ותישארי להצגת הבכורה‬ ‫של ״רומיאו ויוליה: המחזמר״ הערב.‬
‫זה יהיה אירוע יחיד במינו.‬
‫זו רק אני,‬ ‫או שזה נראה כמו יער של בולבולים?‬
‫אולפן, היכון.‬
‫נתחיל בעוד 10, 9…‬
‫- חידונאים לנצח -‬
‫- אליפות החידונים הארצית -‬
‫צהריים טובים,‬
‫וברוכים הבאים לשלב הגמר, בשידור חי,‬
‫של אליפות החידונים הארצית לתלמידים.‬
‫משמאלי, הצוות שזכה באליפות שלוש פעמים,‬
‫״אבירי הידע״.‬
‫ומימיני, היריבים הנחושים והמפתיעים,‬
‫אלה ״החידונאים״!‬
‫בואו נתחיל בסיבוב בנושא תולדות האמנות.‬
‫ובכן, השאלה הראשונה.‬
‫בבקשה.‬
‫לימונדה אחת.‬
‫אז…‬
‫במה מדובר?‬
‫עוד צרות עם בנות?‬
‫למה עזבת?‬
‫כשהייתי קטן?‬
‫אימא שלך ואני…‬
‫לא היה לנו טוב ביחד, ו…‬ ‫-לא למה עזבת את אימא.‬
‫למה עזבת אותי?‬
‫במה באמת מדובר?‬
‫באמת מדובר בזה, אבא.‬
‫חשבתי שהכול היה באשמת אימא.‬
‫שהיא הסיבה שאני מרגיש…‬
‫מבולבל.‬
‫אבל לפחות היא שם בשבילי.‬
‫איפה היית אתה?‬
‫עברתי לאמריקה, בגלל העבודה, ו…‬
‫לא, עברת לאמריקה בגלל עצמך.‬
‫אבא…‬
‫בבקשה תפסיק לשקר.‬
‫יש לי הרגשה ש…‬
‫יש פה איזה קונפליקט פנימי.‬
‫כן, אני כועס!‬
‫כל הזמן, ו…‬
‫אני מנסה להבין איזה מין גבר‬ ‫אני רוצה להיות,‬
‫וזה קשה מאוד עם אבא‬ ‫שלא היה בסביבה רוב חיי.‬
‫חשבת שתחבב אותי יותר?‬
‫ברור שאני מחבב אותך. פשוט…‬
‫אז איך יכולת לעזוב אותי?‬
‫בגלל שאני מניאק.‬
‫אני בטוח שיש דרכים רבות לנתח את האופי שלי,‬
‫אבל הרכיב העיקרי הוא ״מניאק״.‬
‫איך אני יכול לא להפוך למניאק?‬
‫תשתדל להישאר ישר.‬
‫כי ברגע שמתחילים לשקר…‬
‫קשה מאוד להפסיק.‬
‫כשאתה צעיר,‬
‫אתה חושב שכולם באמת…‬
‫באמת מבינים אותך.‬
‫אבל למעשה,‬
‫רק קומץ אנשים מבינים.‬
‫אתה יודע, אנשים שמחבבים אותך,‬
‫למרות החסרונות שלך.‬
‫ואם אתה מגרש אותם,‬
‫הם לא חוזרים לעולם.‬
‫אז כשאתה פוגש אנשים כאלה…‬
‫פשוט תיאחז בהם.‬
‫ממש בחוזקה.‬
‫ואל תשחרר.‬
‫ומה שלא תעשה,‬
‫לעולם אל תקרא את הספר המזורגג הזה.‬
‫היי. סליחה.‬
‫אתה יכול לחתום לי על הספר?‬
‫כן.‬
‫יופי, תודה.‬
‫מה שמך?‬ ‫-פיט.‬
‫פיט. היי, פיט.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה. אני מעריץ.‬ ‫-תהיה גבר.‬
‫נותרה דקה על השעון. זכרו:‬
‫מי שמזמזם חייב להשיב.‬
‫לאיזה נהר נשפך נהר הוולגה?‬
‫הים הכספי.‬
‫נכון.‬
‫מה אורכה של תעלת לה־מאנש?‬
‫כמה מדינות מתחילות באות…‬
‫היי, מייב.‬
‫אני יודע שאת לא יכולה לענות כרגע,‬
‫כי…‬
‫אני צופה בך בשידור חי בטלוויזיה.‬
‫אבל רציתי שתדעי כמה אני גאה בך,‬
‫וכמה מטומטם הייתי.‬
‫דוד שלך פה?‬
‫יוסוף.‬
‫אני יודע שאתה מחבב את החבר שלי.‬
‫אתה מצחיק אותו.‬
‫הוא לא צוחק ככה איתי.‬
‫להתראות, יוסוף.‬
‫היא עדיין יושבת. אילפת אותה היטב.‬
‫אם תיקח אותי בחזרה,‬ ‫אלמד אותה עוד דברים.‬
‫לתת כִּיף, או לעשות קריצה סקסית.‬
‫בבקשה. אני יודע שטעיתי.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬
‫למה את לבושה כמו גבר נמוך?‬
‫אני הולכת למחזמר של בית הספר.‬ ‫אפשר לקבל את המשכורת שלי?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מנסה להתקבל בחזרה לעבודה.‬
‫אני רוצה לחזור ללימודים,‬ ‫אבל אסור שאבא שלי יידע שפוטרתי.‬
‫מה שקרה לא היה באשמת אדם.‬
‫המפתח לא עבד בפעם האחרונה‬ ‫שהשתמשתי בו, ושכחתי לספר לך.‬
‫זה באשמתי.‬
‫אם אתה מפטר אותו, תפטר גם אותי.‬
‫זאת האמת?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫ובכן…‬
‫שניכם מפוטרים.‬
‫לכו. עופו מהחנות שלי.‬
‫לכו!‬
‫למה עשית את זה?‬
‫בגלל שאני אוהבת אותך, גבר.‬
‫אני אמנם ביסקסואל,‬ ‫אבל אני לא בקטע שלך.‬
‫וחשבתי שאת לסבית עכשיו,‬ ‫בעניין של כלי מטבח או משהו.‬
‫לא, אדם, יא אידיוט.‬
‫אתה חבר שלי. אני אוהבת אותך כמו חבר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אף אחד מעולם לא אמר שאני חבר שלו.‬
‫אתה יכול להוריד אותי עכשיו.‬
‫חמש מאות ושישים קילומטר.‬
‫תשובה נכונה!‬
‫באיזו עיר נמצא נמל התעופה העמוס בעולם?‬
‫אטלנטה, ג׳ורג׳יה, ארה״ב.‬
‫נכון.‬
‫באיזו מדינה ישנן שתי ערים‬ ‫שבהן יותר ממיליון תושבים,‬
‫ששמותיהן מורכבים מאותן האותיות בדיוק?‬
‫אסור להתייעץ.‬
‫צר לי, אני מוריד לכם חמש נקודות‬
‫ומעביר את השאלה ל״אבירי הידע״.‬
‫יפן.‬ ‫-את יודעת את שמות שתי הערים?‬
‫טוקיו וקיוטו.‬
‫נכון מאוד.‬
‫זה סוף הסיבוב הזה.‬
‫נשוב לאחר הפרסומות.‬
‫הם קורעים אותנו.‬
‫אולי פשוט ניכנע?‬
‫לא ניכנע.‬
‫באנו הנה לנצח.‬
‫ואם לא ננצח, לפחות נילחם.‬
‫ברור?‬
‫אנחנו ״החידונאים״, ואנחנו יוצאי דופן.‬
‫וחשוב מזה,‬
‫אנחנו צוות.‬
‫אז אם ניפול, ניפול ביחד.‬
‫סליחה, נהיית ״לב אמיץ״ לרגע.‬
‫אני מת על הסרט הזה.‬ ‫-קח את עצמך בידיים, סטיב!‬
‫וכולכם, שחקו על הצד החזק שלכם.‬
‫מה אנחנו?‬
‫החידונאים.‬
‫החידונאים!‬
‫מתברר שצדקת.‬
‫את נכנסת לגיל המעבר.‬
‫את גם בהריון.‬
‫מה?‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫זה המצב.‬
‫אבל הוא עבר עיקור.‬
‫זה לא חסר תקדים.‬
‫את בהריון, ג׳ין.‬
‫זה ממש מסבך את כל עניין הלב השבור.‬
‫פונקציית הטנגנס.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אופטימוס פריים.‬
‫שוב נכון.‬
‫ג׳ורג׳ אליוט.‬
‫כריזמה, ייחודיות, תעוזה וכישרון.‬
‫דורותי גיש?‬
‫דונובן ג׳מאל ג׳נינגס.‬
‫קוביית הקסם.‬ ‫-כן!‬
‫״פרסי פיגס״.‬
‫״ביקורת התבונה הטהורה״ מאת עמנואל קאנט.‬
‫נכון מאוד!‬
‫ו״מו״, מ־ו,‬
‫היא דוגמה ל…‬
‫הצליל הזה פירושו‬ ‫שזו תהיה השאלה האחרונה.‬
‫טוב. ״מו״, מ־ו, הוא דוגמה ל…‬
‫קול שחתול משמיע.‬
‫לצערי לא אוכל לקבל את התשובה,‬ ‫״אבירי הידע״. לא.‬
‫״מו״, מ־ו, זה…?‬
‫משתנה מתחום האוכלוסין.‬
‫בססטיסטיקה, משתנה הוא מספר מסכם כלשהו,‬ ‫כגון ממוצע או שיעור,‬
‫שמתאר אוכלוסייה שלמה.‬
‫הייתי מקבל את התשובה‬ ‫״משתנה מתחום האוכלוסין״.‬
‫התשובה היא ללא ספק מלאה ונכונה.‬
‫ולאחר ההתאוששות המדהימה הזאת,‬
‫אני מכריז כי אלופי החידונים שלנו השנה,‬
‫ביתרון של 89 נקודות מול 88,‬
‫הם…‬
‫״החידונאים״!‬ ‫-כן!‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה.‬
‫חשבתי שלא תבואי.‬
‫יהיו עוד ראיונות עבודה.‬ ‫לא יכולתי לפספס את זה.‬
‫אימא, תקשיבי…‬ ‫-לא, בואי.‬
‫אזמין אותך למילקשייק תות בדרך הביתה.‬
‫בואי.‬
‫אולי ניפגש הערב?‬
‫כן, אשמח.‬
‫עוד לא בא לי לעשות סקס.‬
‫אנחנו לא חייבים לשכב שוב.‬ ‫חסרות לי השיחות איתך.‬
‫זה יהיה מה־זה מביך.‬
‫ויו, גם את באה?‬ ‫-לאן?‬
‫לראות את ג׳קסון מרצ׳טי עושה מעצמו צחוק.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫בחייך, הוא ספורטאי אידיוט.‬ ‫-הוא לא אידיוט.‬
‫הוא מנסה דבר חדש,‬ ‫שאולי הוא לא טוב בו, וזה דורש אומץ.‬
‫אתה מצטיין בדבר אחד,‬ ‫ולא מפסיק לדבר על זה.‬
‫אם את מתכוונת לקובייה ההונגרית,‬
‫אני לא רק טוב בזה.‬
‫אני במקום ה־28…‬ ‫-ידוע, דקס. ידוע.‬
‫אנחנו באמת יודעים את זה.‬
‫חצי שעה להרמת מסך, חבר׳ה.‬
‫חמש, שש, שבע, שמונה.‬
‫מרפק, מרפק, למעלה, למטה.‬
‫פיתול, פיתול, מעלה, מטה,‬
‫ולנענע…‬
‫לא אליי, אני חבר בסגל המורים!‬
‫יש לך בעיה, קוונטין?‬
‫אני מופתע שבאת, מיז מילברן.‬
‫אני עדיין אימא לתלמיד, מר גרוף.‬
‫אני כאן בתור הורה.‬
‫אני גאה בך, צפרדעונת!‬
‫אל תגידי את זה.‬ ‫-לא, אני רצינית.‬
‫אני יודעת שפישלתי המון ופספסתי הרבה,‬
‫אבל לעולם לא אאבד אותך שוב.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אנחנו משירותי הרווחה.‬
‫קיבלנו דיווח על שימוש בסמים בנוכחות קטינה.‬
‫מי דיווח? את עשית את זה?‬
‫לא ידעתי שהם יבואו.‬
‫טוב, מישהו דיווח על משהו, וזה בולשיט.‬
‫זה לא בולשיט, אימא.‬
‫את עשית את זה?‬
‫אני יודעת שחזרת להשתמש, אז אל תשקרי.‬
‫זו לא סביבה בטוחה.‬
‫הייתה לי מעידה אחת.‬
‫זאת הייתה טעות.‬
‫אני בתכנית גמילה. עוזרים לי.‬
‫אתם לא תיקחו לי את הילדה.‬ ‫-לא ניקח אותה.‬
‫אנחנו רק צריכים להציץ בקרוואן.‬
‫תתרחקי מהקרוואן שלי!‬ ‫-אני בטוחה שזה יסתדר, אבל חייבים לבדוק.‬
‫אימא!‬ ‫-נקרא למשטרה אם תעשי בעיות.‬
‫תני להם לבדוק בפניםֲ…‬ ‫-תעזבי אותי!‬
‫אל תיגעי בי!‬
‫איך יכולת?‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫בבקשה.‬
‫קחו את החפצים שלה.‬
‫אתם אומרים שלא תיקחו אותה,‬
‫אבל אתם משקרים.‬
‫אתם משקרים!‬
‫יש פה דיירת עוינת שמסרבת לשתף פעולה.‬
‫אנחנו צריכים סיוע.‬
‫אולי הייתי צריכה פפיון?‬ ‫את נראית נהדר.‬
‫חליפה יפה.‬
‫היא התגנדרה לכבוד החברה החדשה שלה.‬
‫שתוק, אבא!‬
‫מה הבעיה? חשבתי שנפרדתם.‬
‫כן, אני סוג של יוצאת עם לילי עכשיו.‬
‫לא רציתי סיטואציה מביכה.‬
‫זה לא מביך.‬
‫זה מצוין.‬
‫צעירים הם מוזרים. אז…‬
‫בואי.‬ ‫-בעצם, אני יכול…?‬
‫רציתי להתנצל כמו שצריך‬
‫על החיים הקשים שעשיתי לך ולאימא שלי.‬
‫היה לי קשה מהצפוי ‬ ‫לא להיות העדיפות הראשונה שלה.‬
‫זה היה מאוד לא בוגר מצדי.‬
‫סליחה שהייתי מניאק.‬
‫כן…‬
‫אתה באמת די מניאק.‬
‫אבל אתה גם אדם טוב, אוטיס.‬
‫אתה חושב?‬
‫אני יודע.‬
‫שנלך?‬
‫גבירותיי ורבותיי, אנא שבו,‬
‫והיכונו למסע ארוטי אל כוכב הלכת…‬
‫היי. את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫גבירותיי ורבותיי, אנא שבו,‬
‫והיכונו למסע ארוטי אל כוכב הלכת ורונה.‬
‫חשבתי שזה שייקספיר.‬
‫כן…‬
‫דומני שהתלמידים שלנו‬ ‫נקטו בגישה פוסט־מודרניסטית.‬
‫היכונו.‬
‫סליחה.‬
‫אני לא יכול לעלות לבמה.‬
‫אני אשפיל את עצמי!‬ ‫-ג׳קסון, מותק…‬
‫אתה לא שחקן גדול.‬ ‫-כן…‬
‫עדיין.‬
‫החשוב הוא שאתה עושה משהו שאתה אוהב.‬
‫אז אולי אתה בכלל לא לחוץ.‬ ‫אולי אתה ממש נלהב. בסדר?‬
‫זה לא שם בפנים, נכון?‬
‫לא.‬
‫היכנס, קארל.‬
‫שני בתי־אב, שווי מעלה ותואר.‬
‫היה זה בוורונה, עיר ואם.‬
‫על ריב נושן לטשו סכיניהם‬
‫ודם טהור מדם גזל הטוהר.‬
‫בין ילדיהם אש אהבה ניצבת,‬ ‫ואור קורן מרוע מזלם.‬
‫רק במותם יורדה עמם אל קבר‬ ‫איבת הורים, והגולל נסתם.‬
‫אימא…‬
‫אימא, בבקשה דברי איתי. נו.‬
‫בחיים לא אסלח לך.‬
‫לעולם לא.‬
‫בואי, חמודה.‬
‫יפה לך, אימא.‬
‫אני מנסה משהו חדש.‬
‫הכול בסדר בבית הספר?‬
‫מה שלום אבא שלך?‬
‫לא טוב.‬
‫אולי…‬
‫ניתן לו לחזור?‬
‫חמוד שלי…‬
‫אביך היה צריך להילחם עלינו מזמן.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫כשאתה אוהב מישהו,‬
‫משהו בך תמיד מת מפחד‬ ‫שיום אחד תאבד אותו.‬
‫ואני חושבת שאבא שלך‬ ‫מפחד כל כך מהרגש הזה, ש…‬
‫הוא לא מרשה לעצמו להרגיש שום דבר.‬
‫אבל אתה חייב לוודא שהאנשים שאתה אוהב‬ ‫יידעו שאתה אוהב אותם,‬
‫גם אם זה גורם לך כאב רב.‬
‫למה?‬
‫זה נשמע נורא.‬
‫בגלל שאתה חי.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫הנה,‬
‫הוא קרב!‬
‫אנא סורו.‬
‫אולי אדע דברים על דיוקם,‬ ‫או כתמיד ישיב פניי ריקם.‬
‫נלך, אשתי.‬
‫שיט.‬
‫בוקר טוב, בן דודי!‬
‫פאק…‬
‫בוקר טוב, בן דודי!‬
‫קולין, מישהו רואה את ג׳קסון?‬
‫ג׳קסון, זה האות שלך.‬
‫אעלה שוב.‬
‫אני יודע את כל הטקסט.‬
‫שתוק כבר קוונטין, יא חתיכת חרא!‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-בוקר טוב, בן דודי!‬
‫עלה לבמה, עכשיו!‬
‫ותזכור: אתה לא לחוץ, אתה נלהב.‬
‫לך!‬ ‫-המורה!‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫נו כבר!‬
‫בוקר טוב, בן דודי!‬
‫״הכֹּה מוקדם עוד״.‬
‫תחזור לבריכה, מרצ׳טי!‬
‫ג׳קסון!‬
‫״הכֹּה מוקדם עוד?״‬
‫״הכֹּה מוקדם עוד״.‬
‫הכֹּה מוקדם עוד?‬
‫מה עצב יאריך את שעותיך?‬
‫זכור את פעימות הלב.‬
‫מה עצב יאריך את שעותיך, רומיאו?‬
‫חסרתי חסדה של זו שאהבה נפשי.‬
‫כלולה היא ביופיה, ויפת בינה היא.‬
‫מה? אין אתה צוחק?‬
‫שמע בקולי: תשכח מלהרהר בה.‬
‫למדני איך לשכוח להרהר.‬
‫ביופיה…‬ ‫-שלומות!‬
‫בן דודנו מרקוציו קרֵב.‬
‫רק מי שלא נפצע בז לצלקת.‬
‫סימן למרקוציו.‬ ‫-סימן למרקוציו.‬
‫ידי־זין, היכנסו.‬
‫״אנו ילדים של מוח רופס‬
‫בקרני ירח מימיים‬
‫במוחות האוהבים אנו מתאספים, ערב־ערב‬
‫ונותנים להם חלומות קוסמיים!‬
‫אני צריך את זה חזק יותר‬
‫לחדור עמוק יותר‬
‫בואו איתי עכשיו‬
‫הו, רומיאו…״‬
‫מר הנדריקס!‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫התבטאות באמנות, מר גרוף.‬
‫עת יד נזיר אל יד קדוש תגיע,‬
‫זה המגע כמוהו כנשיקה.‬
‫עצרו!‬
‫יש לי משהו להגיד!‬
‫אדם?‬
‫קולין…‬
‫תקל את אדם גרוף. אני חוזרת: תקל אותו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אדם, רד מהבמה.‬
‫אתה הורס את הרגע שלי.‬
‫אריק אפיונג.‬
‫אריק אפיונג, יש לי משהו להגיד לך.‬
‫אדם,‬
‫אני כאן.‬
‫הוא הורס לי את ההצגה.‬
‫קולין!‬
‫אריק,‬
‫אפיונג…‬
‫יש לי משהו להגיד לך.‬
‫אז תגיד את זה כבר!‬
‫מה אתה רוצה להגיד?‬
‫אני רוצה להחזיק לך את היד.‬
‫תגיד את זה שוב.‬
‫בבקשה?‬
‫תחזיק לי את היד?‬
‫כן.‬
‫את השיר הבא! עכשיו!‬
‫צא דרך הווגינות!‬
‫״אם האהבה קשה איתכם,‬ ‫היו קשים עם האהבה‬
‫אהבתו רכה, אך אברו נוקשה כל כך‬
‫אני דואב, חץ קופידון אותי דקר…״‬
‫התלמידים עבדו קשה, המנהל.‬
‫ואף על פי כן…‬
‫אדם!‬
‫הכול בסדר, אבא?‬
‫המנהל, בבקשה…‬
‫יש להן וגינות על הראשים!‬
‫היכון, שפיך.‬
‫גרוף עולה לבמה. הוא עלה.‬
‫לעצור את ההצגה!‬
‫ההצגה נגמרה!‬
‫למה הגרופים הורסים לי את ההצגה?‬
‫קולין!‬
‫אבל אנחנו נהנים!‬
‫כן!‬ ‫-אתם נהנים מהזוהמה הזאת?‬
‫זה אמור להיות מצחיק.‬
‫כולכם הושחתתם‬
‫על ידי האישה הזאת!‬
‫היא נותנת לילדיכם ייעוץ מיני,‬
‫וממלאת להם את הראש בשטויות מסוכנות.‬
‫לא, זה לא מדויק.‬
‫נאמר לה במפורש שהיא לא פה כיועצת.‬
‫לא ידעתי על חוסר המקצועיות שלה.‬ ‫-מר גרוף…‬
‫היא לא נתנה ייעוץ מיני.‬
‫אני עשיתי את זה.‬
‫ולא הייתי צריך לעשות את זה,‬ ‫כי אני בן 16, ו…‬
‫עשיתי סקס רק פעם אחת.‬
‫ואפילו לא הייתי מוצלח במיוחד, כנראה. אבל…‬
‫אבל אימא שלי הייתה כאן‬ ‫כדי להקשיב לבעיות שלכם‬
‫ולתת לכם את הייעוץ‬ ‫שבית הספר היה צריך לתת לכם מלכתחילה.‬
‫אימא שלי היא מטפלת מצוינת,‬
‫ואכפת לה מאנשים.‬
‫היא רק רוצה בטובתם.‬
‫ולכן היא גם אימא מדהימה.‬
‫זה מגוחך!‬
‫בזכותה הבנתי שאורך השפתיים שלי הוא נורמלי.‬
‫והיא עזרה לי לקבל את עצמי. זה שינה את חיי.‬
‫זיינתי פרי חמים,‬
‫והיא אמרה שאני לא משונה.‬
‫הם ילדים, בשם אלוהים!‬
‫הם לא יודעים מה הם רוצים!‬
‫כל זה באשמתך!‬
‫מר גרוף.‬
‫דבר איתי בחוץ.‬
‫מיד.‬
‫זה נהרס לגמרי.‬
‫זה היה אמור להיות מושלם.‬
‫בעיניי זה היה מושלם.‬
‫יצאת לגמרי מדעתך?‬
‫האישה הזאת…‬ ‫-רד מזה, מייקל.‬
‫אני יודעת שאשתך עזבה אותך‬ ‫ושאתה ישן בבית הספר.‬
‫ברור שאתה מתקשה להתמודד,‬ ‫ואתה זקוק לחופשה.‬
‫אני בסדר.‬
‫זאת לא בקשה.‬
‫אתה יוצא לחופשה, החל מהיום.‬
‫אני יודע שאני עדיין צריך לפצות אותך.‬
‫נוכל לדבר על זה אחר כך?‬
‫כן.‬
‫אם את רוצה לחזור ליאקוב, זה מקובל עליי.‬
‫חסל סדר התנהגות מעצבנת של בן יחיד.‬
‫אני מבטיח.‬
‫היי, דקס.‬
‫ראית את מייב?‬ ‫-לא. היא לא באה.‬
‫אדם,‬
‫אלה אימא שלי והאחיות שלי.‬
‫נעים להכיר, אדם.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫אני תכף חוזר.‬ ‫-טוב.‬
‫זה היה ממש אמיץ מצדך.‬ ‫-תודה.‬
‫בוא אלינו לארוחת ערב בהזדמנות.‬
‫כן…‬ ‫-אכין לך אורז ג׳ולוף.‬
‫רהים.‬
‫רהים, אני מצטער.‬
‫לא ידעתי ש…‬ ‫-אל תתנצל. זה רק מחמיר את המצב.‬
‫תיזהר.‬
‫הוא יכול להחזיק לך את היד,‬ ‫אבל אני לא בטוח שהוא יכול לתפוס אותך.‬
‫את אולי האדם הכי אינטליגנטי שפגשתי בחיי.‬
‫בטוח שכן.‬
‫חשבתי שכדאי לי להתחיל להתיידד.‬
‫אולי לחכות לאוניברסיטה זה קצת מוגזם.‬
‫טוב, יש לך ידיד.‬
‫אם תסכימי לקבל אותי.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫מאוד.‬
‫בבקשה, אפשר לחזור להיות ידידים?‬
‫טוב.‬
‫בוא נהיה ידידים.‬
‫תעיפי את זה!‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫גם אני אלייך.‬
‫מה קרה עם האמהות שלך?‬
‫אני שוב בטיפול.‬ ‫אני צריך להיות שם, אז…‬
‫יש מצב שאני מוכנה להתחבק.‬
‫יבוא.‬
‫עשית נכון.‬
‫עדיין הרגשתי כמו חתיכת חרא.‬
‫רוצה להיכנס?‬
‫אכין לך חביתה.‬
‫או שאת תכיני ואני אסתכל.‬
‫כן.‬
‫אין לך חלב אפילו.‬
‫אני נראה לך כמו אחד‬ ‫שקופץ למכולת באופן קבוע?‬
‫טוב. אביא מצרכים.‬
‫ותביאי צ׳יפס.‬
‫היי!‬
‫מייב לא שם.‬
‫אתה יודע מתי היא תחזור?‬
‫לא בוודאות.‬
‫אתה יכול למסור לה שהייתי פה?‬
‫ו…‬
‫תגיד לה שתקרא הודעות.‬
‫טוב.‬
‫טוב. תודה.‬
‫יש לך הודעה חדשה אחת.‬
‫היי, מייב.‬
‫אני יודע שאת לא יכולה לענות כרגע,‬
‫כי…‬
‫אני צופה בך בשידור חי בטלוויזיה.‬
‫אבל רציתי שתדעי כמה אני גאה בך,‬
‫וכמה מטומטם הייתי.‬
‫כשאמרת לי שיש לך רגשות כלפיי, זה היה…‬
‫כל מה שרציתי לשמוע, ו…‬
‫הסתבכתי כל כך בניסיון‬ ‫לעשות את המעשה הנכון‬
‫ששכחתי מה הוא בעצם.‬
‫זו את.‬
‫זו תמיד היית את.‬
‫אני אוהב אותך, מייב.‬
‫תחזרי אליי.‬
‫אני מקווה שלא מאוחר מדי…‬
‫ההודעה נמחקה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬