‫זה היה מעולה, סינת'יה.‬
‫אולי…‬
‫נדלג על הקינוח?‬
‫כן, מותק!‬
‫כן!‬
‫זהו זה, מותק!‬
‫כן!‬
‫ג'פרי.‬
‫כן!‬
‫ג'פרי!‬
‫זה הקוף שלך, ג'פרי!‬
‫נכון!‬
‫כן!‬
‫ג'ונתן!‬
‫אולי הוא בסדר.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מתועב.‬
‫באם!‬
‫- אריק: מתרגש לקראת‬ ‫הדייט הכפול שלנו מאוחר יותר! -‬
‫היי! אולה.‬
‫זה התקליט שלי?‬
‫כן, הוא מעולה!‬
‫כן. טוב, העניין הוא‬ ‫שכמה מהתקליטים שלי די נדירים.‬
‫חשוב לי שהם לא יתפזרו.‬ ‫-אבא, איפה ספר הביולוגיה שלי?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫סליחה, מה אמרת?‬ ‫-תהיתי אם תוכלי לשאול‬
‫לפני שאת לוקחת דברים שלי.‬
‫איפה מברשת השיניים שלי?‬
‫בתיק הרחצה שלך!‬
‫בסדר, אשאל בפעם הבאה.‬
‫בסדר, זה נשרט!‬
‫לא!‬ ‫-אולה, זו מהדורה מוגבלת!‬
‫אלוהים, תירגע!‬
‫אשאיר את עז אצל דודה שלי אחר כך.‬
‫זו לא בעיה, איימי.‬
‫ואני רוצה שתדעי שזה מקום בטוח‬
‫שתוכלי לדבר בו,‬
‫ונתקדם בקצב שלך.‬
‫אמרתי לך. בתיק הרחצה שלך!‬
‫את מוכנה לסלוח לי לרגע?‬
‫זה בסדר.‬
‫יש לו שרוול. עטיפה ושרוול. הנה זה!‬
‫תני לי.‬ ‫-אני עושה את זה.‬
‫את לא שומרת על שום דבר.‬
‫יש אבק בכל מקום, אין לך כיסוי לפטיפון.‬
‫אולה! למה יש חמישה בקבוקי שמפו?‬
‫זה איפשהו!‬ ‫-מה הסיפור?‬
‫לקחת דברים שלי בלי לשאול!‬
‫אתה כל כך בשליטה! ‬ ‫-ואת לא מבינה גבולות!‬
‫אימא, היא לקחה תקליט בלי לשאול!‬ ‫-הוא לגמרי…‬
‫ואני בטוחה שתמצאו פתרון‬
‫כמו שני בוגרים צעירים, כי זה מה שאתם!‬
‫בשקט!‬
‫צא!‬
‫יאקוב, יש לי מטופלת למטה!‬
‫מצאתי אותה.‬
‫כולם לשמור על השקט בזמן שאני עובדת, בבקשה!‬
‫רועש כאן מדי!‬
‫הנרתיק שלי לא נראה ככה.‬
‫צד אחד ארוך יותר מהשני אצלי.‬
‫טוב, זה בסך הכול כלי חינוכי.‬
‫החלק החיצוני נקרא פות,‬
‫והצדדים שדיברת עליהם נקראים שפתיים.‬
‫לשפתיים יש צורות שונות,‬ ‫גדלים שונים וצבעים שונים.‬
‫אני יכולה לכוון אותך לאתר אינטרנט מרתק‬
‫שמראה את המגוון הרחב שיש, אם את מעוניינת.‬
‫כן.‬ ‫-נהדר.‬
‫רוצה לשבת שוב?‬
‫ננסה שוב.‬
‫תוכלי לספר לי קצת למה את כאן?‬
‫הותקפתי מינית בסמסטר הקודם.‬
‫וחשבתי שהתגברתי על זה,‬
‫אבל אני לא חושבת שהתגברתי.‬
‫אהבתי פעם את הגוף שלי ואהבתי לעשות סקס,‬
‫אבל מאז שזה קרה,‬ ‫אני לא אוהבת את התחושה בגוף שלי.‬
‫אני לא אוהבת להסתכל עליו,‬
‫ואני לא אוהבת שהחבר שלי נוגע בי.‬
‫זה בטח קשה לך, איימי.‬
‫את חושבת שתוכלי לספר לי עוד על התקיפה?‬
‫הלכתי לבית הספר,‬
‫והכול היה רגיל.‬
‫ואז…‬
‫עליתי לאוטובוס…‬
‫והיה שם…‬
‫איש אחד.‬
‫מצטערת, קשה לי לפעמים לדבר על זה.‬
‫זה בסדר. אנחנו לא חייבות לדבר‬ ‫על משהו שאת לא רוצה לדבר עליו.‬
‫אני רק רוצה לחזור למי שהייתי.‬
‫אולי לעולם לא תחזרי להיות מי שהיית, איימי,‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫כבני אדם, אנחנו כל הזמן משתנים ומתפתחים.‬
‫וכשתעבדי את הטראומה הזאת,‬
‫אולי התקרית תהיה ברורה יותר עבורך,‬
‫ונוכל לנוע לעבר‬
‫שיקום היחסים בינך לבין הגוף שלך.‬
‫היית רוצה בכך?‬
‫כן, אני רוצה.‬
‫פאק.‬
‫סליחה.‬
‫למה היא לא מצלצלת בפעמון?‬ ‫-למה את דוחפת את האף?‬
‫אוטיס, מה קרה לעניבה שלך?‬ ‫-מה קרה לה?‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫היי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אוטיס, אתה חושב שרובי תוכל להסיע‬ ‫גם את אולה לבית הספר?‬
‫לא, אני לא מגניבה מספיק‬ ‫כדי להיראות בחברת המלך והמלכה.‬
‫אני מקווה שזה לא נכון, אוטיס.‬
‫קבעתי עם לילי גם ככה.‬
‫חשבתי שנוכל אולי לבלות כולנו ביחד אחר כך.‬
‫יש לי דייט. אני לא יכול.‬ ‫-גם אני עסוקה.‬
‫אני רק רוצה שהם יסתדרו.‬
‫אני יודע. זה יקרה, בסופו של דבר.‬
‫רוצה שייק?‬
‫כן?‬
‫מגניב.‬
‫- ג'ונתן זכרו לברכה -‬
‫כן!‬
‫- אוטיס -‬
‫הלכתי להביא חלב.‬ ‫-לא שאלתי.‬
‫כן, ג'פרי, אל סקס שכמוך!‬
‫יש דרכים רבות לתאר את ג'פרי,‬
‫אבל "אל סקס" היא לא אחת מהן.‬
‫ג'פרי!‬ ‫-אני הולכת לביה"ס.‬
‫תחזור למיטה, מאהב!‬
‫אני לא יכולה לעשות סקס שוב.‬
‫אין לך מושג כמה אוטיס מעצבן.‬
‫זה כאילו שהוא מעולם לא חלק בית עם מישהו.‬
‫והם עושים דברים אחרת לגמרי שם.‬
‫הכול בשליטה כל הזמן.‬ ‫-הנה זה.‬
‫לאן זה נעלם?‬
‫זה היה כאן, אני נשבעת.‬
‫אולי זאת הייתה מתיחה.‬
‫בוקר טוב, הופ.‬
‫חשבתי איך לנצל לטובה‬ ‫את הזמן שלי כנציגת התלמידים.‬
‫מגניב, דברי.‬ ‫-יופי.‬
‫אני רוצה ניוזלטר שהתלמידים יפיקו.‬
‫חקרתי גם איך אפשר להפוך את הקמפוס לירוק‬
‫בעזרת לוחות סולאריים ושתילת עצים.‬
‫אני רוצה להקים ועדה סביבתית של תלמידים.‬
‫קראתי גם מחקר לפיו יוגה בהפסקות‬ ‫מייעלת את הלימוד בכיתה,‬
‫אז שיעורי יוגה בחינם ושיעורי חינוך תזונתי.‬
‫ואני חושבת…‬ ‫-זה נהדר.‬
‫נקבע פגישה כדי לדבר על זה בצורה מסודרת.‬
‫אבל בינתיים, עלייך לוודא‬
‫שכולם מקפידים על התלבושת האחידה.‬
‫בהחלט, כך אעשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אם מישהו עושה בעיות, שלחי אותו אליי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, ג'קסון.‬
‫פאק.‬
‫נופל לרגליי עכשיו?‬
‫אתה נראה די מוזר, חבר.‬
‫כן…‬
‫הכול נעשה מטושטש לרגע.‬
‫שכחת לאכול ארוחת בוקר?‬
‫זה האוכל האהוב עליי.‬
‫טוב, ארוחת הבוקר היא אוכל או ארוחה?‬
‫תודה.‬
‫כל פעם נדמה לי שאני מכיר אותך כבר שנים.‬
‫נראה לי שזאת הסחרחורת שלך.‬
‫קדימה, קום.‬
‫היי! סליחה. טעית בתלבושת.‬
‫מה הטעות בדיוק?‬
‫זוהי תלבושת הבנים. היא גדולה מדי עבורך.‬
‫לי זה דווקא נוח.‬ ‫-אלו ההנחיות החדשות.‬
‫את יכולה להחליק את זה.‬ ‫-מצטערת, לא.‬
‫את.ה צריכ.ה לדבר על זה עם הופ.‬ ‫-טוב, זה יהיה כיף. ‬
‫למה עשית את זה?‬
‫לא אעבור על החוק רק כי התאהבת.‬
‫לא התאהבתי, וזה לא העניין.‬
‫שלא כמוך,‬ ‫אני רצינית בעניין נציגות התלמידים.‬
‫את ממש אכזרית לפעמים, ויו.‬
‫אני לא סובל צמר מזויף.‬
‫המקטורן הזה מגרד נורא!‬
‫אנחנו לפחות נראים בו טוב יותר מאחרים.‬ ‫-כן.‬
‫היא לא התכוונה אליך.‬
‫היי, רובי.‬ ‫-היי.‬
‫אפור הוא לא הצבע שלי.‬
‫בחייך, זה לא כל כך נורא.‬
‫דווקא מוצא חן בעיניי.‬
‫או-טי!‬
‫כן, נתראה.‬
‫טוב, אני צריך שתתאמץ הערב.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני צריך שתדבר, שתפתח קצת.‬
‫בסדר, אני מבין.‬
‫מגניב.‬
‫היי, רהים.‬
‫תחזיר לי את הספרים שלי.‬
‫פבלו נרודה, מאיה אנג'לו.‬
‫בטח, אביא לך אותם.‬
‫אני רוצה גם שתחזיר את השירים שכתבתי לך,‬
‫כלומר, אם לא השמדת אותם.‬
‫אני… השירים עדיין אצלי, כן.‬
‫שרפתי את כל מה שנתת לי אי פעם‬ ‫במדורה קטנה, אז…‬
‫בסדר, אחזיר לך את השירים שלך.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫העניבה שלך מוכתמת בריבה.‬
‫היי. איך היה בטיפול?‬
‫היה מדהים!‬
‫ידעתי שהפות של רוב הנשים‬ ‫לא נראה כמו בפורנו?‬
‫חשבתי ששלי מכוער כי הוא לא אסוף,‬
‫אבל האמת שזה נורמלי.‬
‫את צריכה לקרוא את "כמו שאת"‬ ‫של אמילי נגוסקי. ספר מעולה.‬
‫אשאיל לך אותו.‬ ‫-בסדר.‬
‫את נראית נחמד.‬
‫הכול בסדר? אני מרגיש שאנחנו בקושי מתראים.‬
‫הכול בסדר. אני פשוט עסוקה באפייה שלי.‬
‫בוקר טוב, מורדייל.‬
‫כולכם נראים נפלא.‬
‫אני יודעת שאתם מרגישים שזה שינוי גדול,‬
‫אבל תגלו שהתלבושת האחידה‬ ‫מעוררת תחושה של אחדות‬
‫ואיזון.‬
‫ואם כבר מדברים על שינויים,‬
‫המקהלה תשיר את המנון בית הספר החדש,‬
‫"נון סיבי, סד טוטי".‬
‫למה הם שרים בשפת האלפים?‬
‫אני חושב שזו לטינית.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-"לא למעני, למען כולם."‬
‫שניפגש אחר כך?‬ ‫-כן, אני צריכה…‬
‫אני רוצה לראות את שתיכן במשרד שלי, בבקשה.‬
‫מייב?‬ ‫-כן?‬
‫בואי אתי.‬
‫היכנסו.‬
‫שבו, בבקשה.‬
‫עוגייה, מישהי?‬
‫בעלי אפה אותן.‬
‫אלו ביסקוויטים. הם לא נושכים.‬
‫אמרו לי לבוא לדבר איתך.‬ ‫-כן. היכנס וסגרי את הדלת, בבקשה.‬
‫תקשיבו, אני יודעת‬ ‫שקשה להיפטר מהרגלים ישנים,‬
‫אבל אני רוצה שתתרגלו‬ ‫לכללי התלבושת האחידה עד סוף השבוע.‬
‫קאל, אלו בשבילך.‬
‫לא אלבש חצאית.‬
‫בסדר.‬
‫לא רוצה חצאית, זה תלוי בך. אני פמיניסטית.‬
‫אני מבינה,‬ ‫אבל הבגדים צריכים להיות במידה תואמת.‬
‫לא מכנסיים רחבים שמסתירים את הקרסוליים.‬
‫האמת…‬ ‫-אני חושבת שזה יותר מהוגן מצדי.‬
‫לילי,‬
‫השיער והאיפור שלך משעשעים,‬
‫אבל לא מתאימים לבית הספר.‬
‫מייב, בית הספר הזה לא מיועד לעוגיפלצת.‬
‫כוונתך לשיער שלי?‬ ‫-כן.‬
‫אולה, רק סיכות של בית הספר.‬
‫זה תג הלהטבא"ק פלוס שלי. הוא חשוב לי.‬
‫כמובן, אבל אני מקווה‬ ‫שהערכים שלך לא שבריריים כל כך‬
‫עד שתג קטן הוא כל מה שתומך בהם.‬
‫תורידי אותו.‬
‫לילי, נכון שאת‬ ‫כתבת את המחזמר בסמסטר הקודם?‬
‫מה ההורים שלך אמרו?‬
‫הם לא הבינו אותו.‬
‫טוב, תיהנו מהעוגיות.‬
‫בחזרה לשיעור.‬
‫מייב?‬
‫מיס סנדס אמרה לי שהתעניינת במועמדות‬
‫לתוכנית "המחוננים והמוכשרים" בארה"ב.‬
‫לא, אני לא יכולה להרשות לעצמי.‬
‫אני רוצה שכולם בבית הספר יזכו‬ ‫להזדמנות הוגנת, בלי קשר לרקע שלהם.‬
‫אבדוק אם אפשר להשיג מימון,‬
‫אז הגישי את הטפסים כמה שיותר מהר.‬
‫אוקיי. כך אעשה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫והייתי רצינית בעניין השיער.‬
‫- מנהלת -‬
‫תודה. הופ תקבל אתכם עכשיו.‬
‫אלוהים, מה הגופייה המוזרה הזאת?‬
‫תסתמי!‬
‫מייב החליפה מנעולים.‬
‫כן, אני רואה.‬
‫העניין הוא שאני חושבת‬ ‫שהשארתי בפנים את הדרכון שלי,‬
‫וצריך לחדש אותו.‬
‫יש לך מפתח רזרבי?‬ ‫-מצטער, אין לי.‬
‫אולי תיכנסי לחכות עד שמייב תחזור?‬
‫אני יכול להציע לך תה,‬ ‫אבל תצטרכי להכין בעצמך.‬
‫אחי לא נמצא.‬ ‫-זה ממש דומה לה.‬
‫איך הצלחת לעשות את זה?‬
‫אין מצב.‬
‫טוב, אתה מוכשר מאוד.‬
‫ציירת אפילו את הגבות הזועמות.‬
‫היא מרגישה נורא.‬
‫מדברת על זה כל הזמן.‬
‫היא ממש דאגה לאלסי…‬
‫זה לא באמת עניינך, נכון?‬
‫סליחה.‬
‫את רוצה שאצייר גם אותך?‬
‫אין לי כסף למשהו כזה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני אוהב להתאמן ו…‬
‫אני חושב שיש לך פנים נהדרות.‬
‫הציעו לי לדגמן שיער פעם.‬
‫סתם בית ספר שחיפש אנשים "להתגלח" עליהם, ‬ ‫אבל בכל זאת,‬
‫נחמד שמציעים לך.‬
‫בסדר.‬
‫איפה לשבת?‬
‫בפינה שיש בה אור טוב, זה יהיה מעולה.‬
‫אני לא מתפשטת.‬
‫מייב?‬
‫התקשרת אליי קודם?‬
‫כן, נכון, אבל בטעות.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה דעתך על כל…‬ ‫-האמת, אוטיס, אני צריכה לדבר איתך.‬
‫מה את עושה כאן, נושכת זין?‬
‫אל תקראי לה ככה, בבקשה.‬
‫החברה שלך מקסימה.‬
‫על מה רצית לדבר?‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫אז… 18:30 הערב, כן?‬ ‫-כן.‬
‫חשבתי שאולי נוכל להיפגש אצלך בשש‬
‫וללכת ביחד?‬
‫לא, זה בסדר. ניפגש במסעדה.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫אבל את עדיין מקפיצה אותי הביתה, נכון?‬
‫רוצה שניפגש לשיעורי בית?‬ ‫-לא ממש.‬
‫למה אתה כל כך מוזר?‬
‫כי גנבת את התפקיד שלי, ויו.‬
‫למה אתה מעמיד פנים פתאום‬ ‫שנציגות התלמידים חשובה לך‬
‫כשזה לא כך?‬
‫זו הזדמנות מדהימה בשבילי.‬
‫אני מקווה שזה משתלם.‬
‫היי!‬
‫היי. אז לא היו עוד סחרחורות?‬ ‫-לא.‬
‫רוצה להסתובב איתי קצת?‬
‫כן.‬
‫לאימא שלך יש הרבה סיפורים, מה?‬
‫שמעת על הסטוץ שלה עם סטיב גוטנברג?‬
‫היה לי פעם סן ברנרד בשם קווין.‬
‫היה לו קקי בגודל שטרודל‬ ‫אבל אהבתי אותו נורא.‬
‫אוי, קווין…‬
‫הגבר ההגון היחיד שהכרתי.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אייזיק, תגיד למייב שאני צריכה‬ ‫את הדרכון שלי מהקרוואן,‬
‫ותגיד לה שאתה מצייר אותי‬ ‫כי אמרת שיש לי פנים נחמדות.‬
‫נראה לי שהיא שמעה.‬
‫נמשיך עוד קצת כל עוד האור טוב.‬
‫אולי תבואי לקחת את הדרכון כשתסיימי?‬
‫אייזיק, תגיד למייב‬ ‫שאבוא לקחת את הדרכון שלי אחרי שאסיים כאן.‬
‫שמעת?‬ ‫-כן.‬
‫איפה את, מאיה אנג'לו?‬
‫שבלאם!‬
‫חשבתי שתלבש משהו מהודר.‬
‫מה? אימא שלי כיבסה את זה.‬
‫תזכור לשאול שאלות הערב.‬
‫אתה לא מפחד מגבהים, נכון?‬
‫לא.‬
‫כמה זמן תהיי שם?‬
‫אני כבר יוצאת!‬
‫שיט!‬
‫סליחה, ג'ין, תהיתי אם יש לך טמפונים.‬
‫סליחה על המבוכה. קיבלתי מחזור ונשארתי בלי.‬
‫לא, זה לא מביך בכלל.‬ ‫אני חושבת שיש כמה בחדר השינה שלי.‬
‫לאביך יש טעם טוב מאוד.‬
‫אלו היו של אמי, האמת.‬
‫היא אהבה מאוד אדמוניות.‬
‫זה בטח…‬
‫מעבר קשה במיוחד בשבילך, אולה,‬
‫ואני רוצה שתדעי שאת יכולה‬ ‫לדבר איתי על זה מתי שתרצי.‬
‫אוקיי.‬
‫הרית בכוונה כדי ללכוד את אבא שלי?‬
‫לא!‬
‫ברור שלא.‬
‫פגעת בו מאוד בפעם הקודמת.‬
‫הוא נשאר במיטה במשך שבועות.‬
‫עבר עליו המון. לא אתן לזה לקרות שוב.‬
‫אביך יקר לי מאוד.‬ ‫-אז למה פגעת בו אז?‬
‫אולה, השתמשת בסכין הגילוח שלי?‬
‫הוא קהה ומכוסה בשיער.‬ ‫-כן. לא מצאתי את שלי, סליחה.‬
‫יופי. אצטרך להתחיל לסמן את הדברים שלי.‬
‫אוטיס, זה מאוד לא נדיב מצדך.‬ ‫-אנחנו לא אחים אמיתיים, אימא.‬
‫זה בסדר. בקרוב יהיה לו חצי אח אמיתי,‬
‫אז אולי הוא יתנהג כלפיו יותר נחמד.‬
‫כן, אולי. אני צריך ללכת.‬
‫טמפונים?‬
‫כן, נכון.‬
‫טמפונים.‬
‫מה הסיפור של המבטא שלך?‬
‫המשפחה שלי עברה ממיניאפוליס לפני שנתיים.‬
‫מגניב.‬ ‫-רוצה קצת?‬
‫לא, לא כדאי.‬
‫אבל תודה.‬
‫אתה דתי או משהו?‬
‫לא.‬
‫שחיתי פעם,‬
‫ולא יכולתי לעשות את זה, אז לא ניסיתי.‬
‫זה בסדר. תהיה מי שאתה.‬
‫אז אני אנסה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫למה קיבלת סחרחורת היום?‬
‫חרדה.‬
‫תמיד סבלתי מזה אבל זה די החמיר לאחרונה.‬
‫אני לא שוחה יותר ואין לי שגרה.‬
‫דברים אקראיים מפעילים אותי.‬
‫גם אני סובל.ת מחרדה, אז אני מבינ.ה. ‬
‫מה עורר אותה הפעם?‬ ‫-בית הספר.‬
‫חשבתי שאם אני לא שוחה יותר,‬ ‫ואני לא נציג התלמידים,‬
‫ואולי שמעת שאני לא טוב במשחק,‬
‫אז מי אני, לעזאזל?‬
‫אולי שום דבר לא באמת חשוב לי.‬
‫אתה בן 17, אתה לא אמור לדעת הכול.‬
‫זה לא המסר שהעולם משדר.‬
‫אולי תנסה להיות רק ג'קסון מרצ'טי קצת?‬
‫בסדר, אני אנסה.‬
‫אז איך במיניאפוליס?‬
‫היה ממש מוזר‬
‫להגיד את זה.‬
‫מיניאפוליס.‬
‫למה התחושה מוזרה?‬ ‫-נראה לי שאתה מתמסטל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מתמסטלים במיניאפוליס, מותק!‬
‫- מסלולי מורדייל -‬
‫רובי, את מכסחת במראה שלך!‬
‫יש פה ריח של מרק מקופסאות שימורים.‬
‫היי.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫היי.‬ ‫-הכול טוב?‬
‫הכול עם גלוטן.‬
‫כמה זמן את סוכרתית?‬
‫אני לא סוכרתית.‬
‫אסור לך לאכול סוכר.‬
‫גלוטן, אדם. לא גלוקוז.‬
‫עוד מישהו כאן…‬
‫אוהב את ריח הנאדים של עצמו?‬
‫אמרת לי לשאול שאלות.‬
‫לחוץ קצת. חם…‬
‫אז תוריד את המעיל המחורבן!‬
‫בזריזות.‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫ג'ין פרקה את הדברים של אימא שלי היום.‬
‫הרגשתי מוזר.‬
‫אני ממש מתגעגעת אליה.‬
‫סירקלטרות'ר-3250 חושב‬ ‫שחייזרים העלימו אולי את מעגל התבואה.‬
‫חשבתי שאני מדמיינת את זה‬ ‫אבל אני בטוחה שזה יקרה בשמיני.‬
‫מה יקרה אז?‬ ‫-כל הכוכבים האלו ייכנסו למבנה,‬
‫וזה יאפשר לספינת אם‬ ‫חייזרית אחת להגיע לכדה"א.‬
‫זה ישנה הכול.‬
‫בסדר, מגניב.‬
‫נחשי מה.‬ ‫-מה?‬
‫אני מוכנה שתקראי את הסיפור שלי.‬ ‫אשלח לך אותו עכשיו.‬
‫- כל המפשעות יפות.קום -‬
‫אוקיי.‬
‫לא ייאמן!‬
‫- לאהוב את הפות שלך -‬
‫- גרניום -‬
‫- פטוניה -‬
‫שלום.‬
‫גרניום, ללא ספק.‬
‫לעזאזל!‬
‫אז אתם מתרגשים לקראת הנסיעה לצרפת?‬
‫לא. יש לי בחילות בנסיעה.‬
‫הלוואי שיכולתי לנסוע.‬ ‫אני טס לחתונה בניגריה.‬
‫לא חוקי להיות גיי בניגריה, נכון?‬
‫כן, נכון,‬
‫אבל איש לא יודע עליי שם.‬
‫לא ידעתי שזה לא חוקי.‬
‫זה לא רציני.‬ ‫-זה נשמע רציני.‬
‫נדבר על זה אחר כך?‬
‫אדם, מה שלום אבא שלך?‬
‫לא יודע. לא ראיתי אותו כבר כמה זמן.‬
‫ההורים שלי פרודים.‬
‫כן, שמעתי. מצטער.‬
‫אימא שלי עשתה תינוק עם אבא של אולה,‬ ‫וזה די מוזר‬
‫כי יצאנו פעם ועכשיו אנחנו כמו אחים.‬
‫אולי לא כדאי לספר לאנשים.‬ ‫-די מוזר, אחי.‬
‫איך אתה מרגיש עם זה?‬ ‫משפחה חדשה, תינוק וכאלה…‬
‫זה דורש הסתגלות…‬
‫כי אני ילד יחיד,‬ ‫אבל אני משתדל להגיב בצורה בוגרת.‬
‫כן, אני חושב שגם אולה מתקשה.‬
‫אחרי שאימא שלה נפטרה‬ ‫ואחותה עזבה לאוניברסיטה,‬
‫נשארו רק היא ואבא שלה, אז…‬
‫אולי תוכלו לעזור זה לזה.‬
‫אמרתי את הדבר הלא נכון?‬ ‫-לא.‬
‫זה היה חכם מאוד, למען האמת.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-מה?‬
‫קים קרדשיאן פונה שוב לפונדקאית.‬
‫היא כל כך נועזת. אני לא מאמינה!‬
‫לא נראה לך מוזר‬
‫שהפונדקאית הקודמת לא הופיעה בתוכנית?‬
‫אני צופה בזה.‬
‫עם אימא שלי.‬
‫יפה.‬
‫עשיתי את זה!‬ ‫-קדימה!‬
‫כן, קדימה!‬
‫כן!‬
‫השאלה האולטימטיבית.‬ ‫קלואי לפני או אחרי "גוף הנקמה"?‬
‫לפני.‬ ‫-מסכימה לגמרי.‬
‫הרבה יותר קל להתחבר.‬
‫בגדול.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שאני מתחיל לקלוט את הקטע עם אדם.‬
‫כן. מתרגלים אליו, נכון?‬
‫שלום, היי.‬
‫זה היה כיף. אתם חוזרים לבית של רובי?‬
‫אף פעם לא הייתי בבית של רובי.‬
‫באמת? אבל אתם יוצאים כבר די הרבה זמן.‬
‫בכל אופן, היה נחמד.‬
‫אדם, תכתוב לי אחרי שתצפה‬ ‫ב"קיילי בניו יורק", כן? טוב.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫אוקיי.‬
‫נראה לי שאנחנו הולכים באותו כיוון, אבל…‬
‫רוצה להרגיש את התינוק בועט?‬
‫באמת?‬
‫כן, כאן.‬
‫זה פסק. זה היה ממש חזק.‬
‫אולי הוא חזר לישון.‬
‫מה דעתך על ת'ור?‬
‫בתור מה?‬
‫שם. אם זה בן.‬
‫למה את צוחקת?‬
‫לא יודעת!‬
‫ת'ור?‬ ‫-כן.‬
‫ת'ור?‬ ‫-ת'ור.‬
‫כך נקרא גיבור העל ההוא‬ ‫עם השרירים המנופחים.‬
‫מטופש קצת, לא?‬
‫כך קראו לאבי.‬
‫זה שם נפוץ מאוד בשוודיה.‬
‫זה לא סיפור.‬
‫אני מצטערת.‬
‫כן, אני יכולה לחשוב על…‬
‫ת'ור, בטח.‬
‫ת'ור נימאן.‬
‫זה שם של ילד חזק.‬
‫למה שם של בן צריך להיות חזק?‬
‫אמרת בעצמך שהבעיטה הייתה חזקה.‬
‫כן, אבל לתינוק מכל מין‬ ‫יכולה להיות בעיטה חזקה.‬
‫ולמה אתה מניח‬ ‫שהתינוק יקבל את שם המשפחה שלך?‬
‫טוב, שמו לא יהיה מילברן,‬ ‫כי זה שמו של בעלך לשעבר.‬
‫לא, אבל זה יכול להיות‬ ‫שם הנעורים שלי, פרנקלין.‬
‫תשני את שמך בחזרה לפרנקלין?‬
‫אני לא יודעת! סביר להניח שלא‬ ‫אבל עדיין לא חשבתי על זה.‬
‫אז הגיוני יותר אם התינוק ייקרא נימאן.‬
‫אני חושב שקל יותר לדבוק במסורות.‬
‫האמת שאני מופתעת שאתה חושב ככה, יאקוב,‬
‫זה כל כך מיושן.‬
‫תכף תגיד לי שאתה…‬
‫מצביע לשמרנים.‬ ‫-אני לא מצביע.‬
‫מה זאת אומרת, אתה לא מצביע?‬
‫אף פעם לא הצבעתי.‬ ‫-אתה לא מצביע?‬
‫זה ייראה טוב בחדר השינה שלנו, לדעתי.‬
‫לדעתי, זה ייראה טוב בארגז.‬
‫את מצחיקה.‬
‫אני יכולה להמשיך לבד מכאן.‬
‫אז…‬
‫למה את לא מזמינה אותי לבית שלך?‬
‫אני לא "לא מזמינה אותך".‬
‫הבית שלי מחורבן, בסדר?‬
‫אנשים מניחים שאני גרה‬ ‫בבית גדול ומפואר, אבל אני לא, בסדר?‬
‫אז אני לא מזמינה אליי אנשים.‬
‫אף פעם?‬
‫אפילו לא את אוליביה ואנוור?‬
‫טוב, אני רוצה לראות אותו.‬
‫אבל אני מבין אם את לא רוצה.‬
‫בסדר!‬
‫רוצה לראות את הבית שלי?‬
‫כן, אני רוצה.‬
‫אתה כל כך מרגיז לפעמים, אוטיס.‬
‫לא נראה לי שכדאי שתיסע לניגריה.‬
‫למה?‬
‫מסוכן להיות גיי שם.‬
‫מסוכן להיות גיי בכל מקום.‬
‫זה חלק ממני. אני רוצה לנסוע.‬
‫כאן מסוכן פחות.‬
‫תפסיק, אדם. אתה לא מבין.‬
‫רהים הבין?‬
‫למה אמרת את זה?‬
‫לא יודע. למה שמרת את הדברים שלו?‬
‫אימא?‬
‫אימא!‬
‫אדם, חזרת!‬
‫היי, אריק.‬ ‫-היי.‬
‫טוב לראות אותך שוב.‬ ‫-גם אותך.‬
‫סליחה. זהו יו.‬
‫הוא…‬
‫טוב, הוא…‬
‫הבחור שאני יוצאת איתו כרגע.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-זה אדם.‬
‫וזה אריק, הוא…‬
‫חבר.‬
‫היי.‬ ‫-היי! נעים להכיר.‬
‫אתם רוצים לאכול משהו?‬
‫לא. נלך לשחק בווידאו.‬
‫האמת, אני הולך הביתה.‬
‫שמחתי לראות אותך שוב, מורין.‬
‫נעים להכיר, יו.‬
‫ביי, חבר.‬
‫כן.‬
‫נחמד כאן.‬
‫לא נכון, אבל תודה.‬
‫אבא?‬
‫אני תקוע!‬
‫אבא?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-הפלתי את העוגייה.‬
‫אני לא יציב, רובס.‬ ‫-אפשר לעזור?‬
‫את יודעת את זה.‬
‫מצטער. אלוהים.‬
‫סליחה, חבר.‬
‫איפה אימא?‬
‫אסור לבזבז עוגייה.‬
‫אימא שלך הוזעקה למשמרת בבית החולים.‬
‫למה לא התקשרת? הייתי חוזרת.‬
‫לא רציתי להרוס לך את הדייט.‬
‫ואם כבר מדברים,‬
‫אני זוכה סוף סוף לפגוש את אוטיס המפורסם?‬
‫אוטיס, אבי, רולנד. אבא, אוטיס.‬
‫שלום.‬
‫היי, נעים מאוד.‬
‫טוב, אז נפגשתם. תודה על העזרה. לך לדרכך.‬
‫ללכת? אבל רק הגעתם.‬
‫אוטיס, תישאר קצת.‬
‫בוא נבלה ביחד.‬
‫לא, אבא.‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫אל תדאגי, אלבש את חלוק הבית שלי.‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-נשמע נהדר.‬
‫זה סוחר המריחואנה שלי.‬
‫התלבושת באמת לא התאימה‬ ‫או שלא בא לך ללבוש אותה?‬
‫לעזאזל. סליחה, זה היה גס רוח?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫זה לא מתאים לי.‬
‫אני לא אוהב.ת בגדים צמודים לגוף‬ ‫אבל אין לי ברירה.‬
‫הרבה אנשים לא מבינים את זה.‬
‫מי לא מבין?‬
‫כל העולם, ג'קסון.‬
‫נהגתי להחליף בגדים בשירותים הנטושים‬
‫כדי שהמקובלות הטיפשות לא ילעגו לגוף שלי.‬
‫היו עוד כמה שהחליפו שם בגדים.‬
‫זה היה נוח יותר,‬
‫אבל המבנה נהרס עכשיו, אז…‬
‫זה ממש דפוק.‬
‫כן.‬ ‫-רוצה שאדבר על זה עם הופ?‬
‫תודה, אבל אני יודע.ת להילחם בעצמי.‬
‫חוץ מזה, אתה לא נציג התלמידים יותר, זוכר?‬ ‫-כן, שכחתי.‬
‫הרבה זמן לא הייתי רגוע ככה.‬
‫כן. זה נחמד, נכון?‬
‫יוצאת לחופשה, אימא?‬
‫לא. מגישה ערעור כדי להחזיר את אלסי.‬
‫ואני צריכה לעשות את זה רק בגללך!‬
‫למען השם. אימא, בבקשה!‬
‫אני יודעת שפגעתי בך.‬ ‫עשיתי מה שחשבתי שנכון לעשות.‬
‫לא רציתי שאלסי תיפגע, כמו שקרה לשון ולי,‬
‫כי את חולה.‬
‫מה?‬ ‫-זה נכון! אני מצטערת!‬
‫אני יודעת שזו לא אשמתך ושאת מנסה,‬
‫אבל עדיין לא יצאת מזה.‬
‫ואולי זה יקרה עוד הרבה זמן.‬
‫זה לא אומר שלא אוהב אותך תמיד.‬
‫תמיד אוהב אותך.‬
‫גם אם תשנאי אותי.‬
‫מסרי לאייזיק שאחזור‬ ‫עוד כמה ימים לקחת את הציור.‬
‫האצבעות שלי לא גמישות יותר.‬
‫אולי תישאר לשכטה?‬
‫בטח. לא תזיק לי מנוחה מהגברת.‬
‫אבא התחיל לעשן בשנה שעברה‬ ‫כי זה מקל על הכאב,‬
‫אבל לא הצלחנו להשיג מרשם, שזה מאוד מעצבן.‬
‫רוצה שאיפה, רובס?‬
‫לא, אבא. מי יעזור לך כשתיפול שוב מהמיטה?‬
‫אוטיס?‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫אתה הורה חסר אחריות!‬
‫הצעירים.‬
‫הם כל כך נקיים בימינו.‬
‫כן. תודה, רולנד.‬
‫יש בעיות בבית, ג'פרי?‬
‫כן, הייתה תקרית.‬
‫החתול שלנו, ג'ונתן, מת‬ ‫ועכשיו סינת'יה רוצה…‬
‫סליחה, ילדים.‬
‫לעשות סקס כל הזמן.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫אני לא צעיר כמו פעם.‬
‫איש מאיתנו אינו צעיר כמו פעם,‬
‫אבל כדאי שתיהנה מזה כל עוד אתה יכול,‬
‫כי החיים מחורבנים.‬
‫כולנו נופלים בסופו של דבר.‬
‫אבא, אל תדבר ככה.‬
‫רובס לא אוהבת כשאני ניהליסט.‬
‫אני מצטער, יקירה.‬
‫אפעיל קצת איפוק.‬
‫היא ילדה כל כך טובה,‬
‫טובת לב כלפיי וכלפי אמה.‬
‫לכן נחמד לראות אותה מאושרת‬ ‫מאז שהיא יוצאת איתך.‬
‫היא כל הזמן מדברת עליך.‬
‫אוטיס פה, ואוטיס שם.‬
‫אלוהים, אבא. תשתוק!‬
‫מה? זה נורמלי!‬ ‫הייתי ככה עם אימא שלך כשהכרנו.‬
‫כן, גם אני הייתי ככה עם סינת'יה.‬
‫להיות צעיר.‬
‫כן, היה כל כך נחמד להיות צעיר.‬
‫אבא שלך נופל כל כך בקלות.‬
‫תישאר לישון?‬ ‫-תודה, אבל אני צריך לחזור הביתה.‬
‫גם אני צריך ללכת.‬
‫צר לי על החתול שלך.‬
‫תודה. כן, הוא היה חתול נהדר.‬
‫שינוי בחשק המיני הוא‬ ‫תופעת לוואי נפוצה של אבל.‬
‫יש כאלו שזאת אסטרטגיית התמודדות שלהם.‬
‫סינת'יה ואני לא הצלחנו לעשות ילדים.‬
‫היא ממש רצתה אבל זה לא קרה, מבין?‬
‫אז ג'ונתן היה קצת כמו הבן שלה.‬
‫חשבתי שהיא תתפרק בלעדיו, אבל להפך.‬
‫היא לא בכתה אפילו.‬
‫האבל משפיע על אנשים בדרכים שונות.‬
‫אולי בגלל זה היא רוצה אינטימיות כל הזמן,‬
‫כדי להימנע מהעצב.‬
‫כן, אולי.‬
‫היי, אתה קצת כמו זקן בגוף של ילד.‬
‫כן, אומרים לי את זה הרבה.‬
‫- ארין: אני רוצה שתדעי שמצבי ישתפר. -‬
‫-אני יודעת, אימא -‬
‫- את צריכה לראות‬ ‫איך הבחור ההוא צייר אותך. -‬
‫- הוא גאון. -‬
‫אימא אמרה שציירת אותי.‬
‫כן.‬
‫רציתי לתת לך את זה כשעוד היינו חברים, אבל…‬
‫אבל זה יהיה מוזר קצת עכשיו.‬
‫אפשר לראות?‬
‫כן, הוא מתחת לאלו.‬
‫אוקיי.‬
‫זה בכלל לא דומה לי.‬
‫אבל של אימא די טוב.‬
‫כן, האביזרים היו הרעיון שלה.‬
‫תודה ששכנעת אותה להישאר.‬
‫לא עשיתי שום דבר.‬
‫רציתי להגיד שאני כן מכיר אותך, דרך אגב.‬
‫אמרת שאני לא, אבל…‬
‫אני כן.‬
‫אני יודע שאת עדיין מורידה את הקשה מהטוסט,‬
‫שאת כוססת ציפורניים כשאת לחוצה,‬
‫לפעמים כשאת מרגישה ביישנית.‬
‫שאת יכולה להפיל כל אחד‬ ‫מבחינה אינטלקטואלית,‬
‫אבל את לא עושה זאת‬
‫כי אתה אדם טוב בבסיסך.‬
‫בגלל זה את יורדת עליי‬
‫יותר מכל אדם אחר שאני מכיר,‬
‫כי את יודעת שזה יגרום לי לחוות נראות.‬
‫בכל פעם שאני לידך,‬
‫כל התאים שלי…‬
‫תוססים‬
‫וחיים, ויש תקווה לכל דבר.‬
‫הלוואי שיכולתי לשנות את מה שעשיתי,‬
‫כי…‬
‫אני ממש פוחד שלא תהיי חלק מחיי.‬
‫תמיד תהיה בחיי.‬
‫אבל אם תשקר לי שוב, אוריד לך את הביצים.‬
‫בסדר?‬
‫נרשם.‬
‫נתראה בארוחת הבוקר.‬
‫הכול טוב?‬
‫למה כל כך מאוחר, מאהב?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫סינת'יה, די!‬
‫אני לא יכול להמשיך לשכב איתך.‬
‫אני ממש עייף.‬
‫ואני חושב שאנחנו צריכים לדבר על ג'ונתן.‬
‫אני לא חושבת שאני יכולה.‬
‫למה לא, חומד?‬
‫כי…‬
‫כי זה כואב מדי.‬
‫אני יודע, סינת'.‬
‫אני יודע.‬
‫מיניאפוליס!‬
‫- מאיה אנג'לו, "בכל זאת אני עולה" -‬
‫- אדם: לא הייתי מוכן -‬
‫- אני יודע. זה בסדר -‬
‫היי!‬
‫היי! איך היה הערב שלך?‬
‫היה כיף.‬
‫מוזר קצת, אבל נחמד.‬
‫ידעת שאדם צופה ב"משפחת קרדשיאן"?‬
‫לא. אבל זה לא מפתיע אותי.‬
‫היי, אני מצטער על מה שהיה קודם.‬
‫אני ילד יחיד. אני לא רגיל לחלוק,‬
‫אבל אני עובד על זה.‬
‫זה בטח קשה גם לך,‬
‫אז את יכולה לשאול תקליטים מתי שבא לך.‬
‫תודה, אוטיס. חשוב לי לשמוע.‬
‫אז הסיפור בינך לבין רובי נהיה רציני?‬
‫אולי.‬
‫- מייב -‬
‫היי!‬ ‫-אלוהים, אבא שלי היה נורא מביך הערב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. הוא בחור מצחיק.‬
‫כן, הוא די נהדר, נכון?‬
‫בכל אופן, תודה על העזרה. אין כמוך.‬
‫אין בעיה. נהניתי.‬
‫אני שמחה.‬
‫אוקיי.‬
‫לילה, אוטיס.‬
‫לילה טוב, רובס.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫זה נחמד.‬
‫אז לילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬