Дуже смачно, Синтіє.
Може…
пропустимо пудинг?
О так, любий!
Так!
Ось так, любий!
О так!
Джеффрі.
Так!
Джеффрі!
Це твоя мавпочка, Джеффрі!
Так, твоя!
О так!
Джонатане!
Може, він цілий?
СЕРІАЛ NETFLIX
Жесть.
Бум!
ЕРІК: Я ТАК ЧЕКАЮ НА НАШЕ ПОДВІЙНЕ ПОБАЧЕННЯ!
Привіт, Оло. Це моя платівка «Титанік»?
Так, вона чудова.
Ага. Річ у тому, що в мене є кілька дуже рідкісних платівок.
-І в них є своє місце. -Тату, де мій підручник з біології?
А я звідки знаю?
Вибач, що ти сказав?
Я хотів попросити, щоб ти питала дозволу,
перш ніж брати мої речі.
Оло, де моя зубна щітка?
У косметичці!
Наступного разу спитаю.
Так, вона подряпалася!
-Ні! -Оло, це обмежений тираж!
Боже мій, заспокойся!
Я відвезу козу до тітки після сесії.
Усе гаразд, Еймі.
Вважай цю кімнату безпечним простором,
щоб поділитися.
Ми рухатимемося так повільно, як захочеш.
Я ж казала, у косметичці!
Вибач, я відійду на хвильку.
Усе нормально.
У неї був пакет. Обкладинка і пакет. Ось він!
-Дай сюди. -Даю.
Ти зовсім не акуратна!
Тут пилюка. У тебе нема кришки для програвача.
Оло, нащо тобі п'ять шампунів?
-Має ж десь бути! -Що тут такого?
Ти взяла мою річ, не спитавши!
-Ти до сраки чіпкий. -А ти не розумієш кордонів!
-Вона взяла платівку без дозволу! -Він надто…
Певна, ви розберетеся
як відповідальні дорослі, якими ви начебто є.
І тихо!
Геть звідси.
Якобе, у мене внизу клієнтка!
Знайшов.
Будь ласка, поводьтеся тихіше, поки я працюю.
Тут дуже голосно!
Моя вагіна виглядає інакше.
Одна моя губа довша за іншу.
Це всього лишень навчальний макет.
Зовнішня частина називається вульвою,
а губи, про які ти казала, називають лабіями.
Вони бувають різноманітних форм, розмірів і кольорів.
Я можу порадити тобі чудовий вебсайт,
присвячений широкому різноманіттю вульв, якщо тобі цікаво.
-Так! -Чудово.
Може, знову сядеш?
Спробуймо ще раз.
Тобі досить комфортно, щоб розповісти, чому ти тут?
Минулого семестру мене домагалися.
Мені здавалося, що я вже оговталася,
але це не так.
Мені подобалося моє тіло, подобалося займатися сексом,
але відтоді мені не подобається відчуття власного тіла.
Не подобається дивитися на нього.
І коли хлопець торкається його.
Мабуть, тобі дуже важко, Еймі.
Зможеш розказати трохи більше про домагання?
Я йшла до школи,
і все було нормально.
А потім…
я зайшла в автобус.
А там був цей…
чоловік.
Вибачте, іноді мені важко про це говорити.
Нічого. Ми не говоритимемо про те, про що ти не хотіла б говорити.
Я хочу стати такою, як була.
Що ж, можливо, ти вже такою не станеш, Еймі,
це нормально.
Ми, люди, постійно змінюємося та розвиваємося.
Пропрацювавши травму,
ти зможеш осмислити цю подію,
і разом ми знайдемо спосіб
відновити здорові стосунки з твоїм тілом.
Ти хотіла б цього?
Так, хотіла б.
Блін.
Вибачте.
-Може, хай подзвонить у дзвінок? -Може, не пхатимеш носа?
-Отісе, що в тебе з краваткою? -А що з нею?
Я тобі допоможу.
Гей!
-Доброго ранку! -Доброго.
Отісе, може, Рубі й Олу підвезе до школи?
Мені бракує крутості, щоб тусити з Королем і Королевою Недоторканних.
Сподіваюся, це не так, Отісе.
Все одно я стрічаюся з Лілі.
Може, увечері проведемо час усі разом?
-Іду на побачення, не можу. -Теж зайнята.
Я просто хочу, щоб вони поладнали.
Знаю. Вони ще поладнають.
Смузі?
Так?
Круто.
СПОЧИВАЙ З МИРОМ, ДЖОНАТАНЕ
Так!
ОТІС
-Я по молоко. -Я не питала.
Так, Джеффрі, ти бог сексу!
Джеффрі багато ким можна назвати,
але точно не богом сексу.
-Джеффрі! -Я йду до школи.
Повертайся в ліжко, любчику!
Я більше не можу трахатися.
Ти не уявляєш, як мене дістав Отіс.
Він ніби ніколи не жив з іншими людьми.
А ще вони все роблять по-інакшому.
-Контролюється геть усе. -Ось тут!
Куди воно зникло?
Воно було тут, чесно.
Може, то була підробка.
Доброго ранку.
Я маю ідеї, як бути продуктивнішою старостою.
-Розказуй. -Супер.
Я хочу заснувати учнівську газету.
Школу можна «озеленити», висадивши дерева та встановивши сонячні панелі.
Я хочу створити учнівську екораду.
Дослідження кажуть, що йога на перервах сприяє успішності,
отож — безплатна йога та дієтологія.
-Гадаю… -Фантастика.
Я спланую зустріч, щоб усе обговорити.
А поки перевір, будь ласка,
чи всі учні правильно носять форму.
Звісно, слухаюся.
Виникнуть проблеми — відсилай до мене.
-Привіт. -Привіт.
Агов, Джексоне.
Чорт.
Падаєш мені до ніг?
Ого, кепський у тебе вигляд, чуваче.
Ага…
На секунду голова запаморочилася.
Забув поснідати зранку?
Сніданок — улюблена страва.
Сніданок — це страва чи прийом їжі?
Дякую.
Щоразу, як бачу тебе, мені здається, що ми сто років знайомі.
Мабуть, досі паморочиться.
Нумо, підіймаємося.
Привіт! Вибач, ти в неправильній формі.
Чому в неправильній?
Це хлопчача форма. І надто велика на тебе.
-А мені так зручно. -Я виконую нові правила.
-Може, заб'єш на це? -Вибач, не можу.
-Поговориш про це з Гоуп. -Ну, буде весело.
Навіщо ти це зробила?
Я не порушу правил, бо ти закохався.
Я не закохався. І річ не в цьому!
Ну, я серйозно ставлюся до ролі старости.
Іноді ти справжня горлорізка, Вів.
Штучна шерсть — це не моє.
Піджак жесть як щипається!
Усе одно краще виглядаємо, ніж решта.
-Так. -Вона не про тебе.
-Привіт, Рубі! -Привіт.
Сірий — не мій колір.
Та ну, усе не так і погано.
А мені подобається.
Оті!
Ще побачимося.
Так, сьогодні я попрошу тебе докласти зусиль.
-Добре. -Говори, відкрийся трохи.
Добре, я зрозумів.
Круто.
Привіт, Рахіме.
Будь ласка, віддай мої книги.
Пабло Неруда, Мая Енджелоу.
Звісно, я принесу їх.
Я також хотів би забрати вірші, які написав тобі.
Якщо ти їх не знищив.
У мене досі є твої вірші.
Я спалив твої подарунки в невеликому контрольованому вогнищі.
Добре, я поверну тобі твої вірші.
-Дякую. -Дякую.
У тебе конфітюр на краватці.
Привіт. Як терапія?
Просто супер!
Ти знала, що більшість вульв не схожі на вульви з «Порнхабу»?
Я думала, моя некрасива, бо звисає,
але це нормально.
Прочитай «Як бажає жінка» Емілі Наґоскі. Чудова книжка.
-Я позичу її тобі. -Добре.
Класно виглядаєш.
Усе в нормі? Ми з тобою зараз майже не бачимося.
Усе добре. Я просто дуже зайнята випічкою.
Доброго ранку, Мурдейл.
Ви чудово виглядаєте.
Знаю, мабуть, для вас це велика зміна,
але скоро ви зрозумієте, що форма створює відчуття єдності
та рівноваги.
До речі, про зміни.
Зараз хор заспіває новий гімн школи,
Non Sibi, sed Toti.
Чому вони співають ельфійською?
Гадаю, це латинь.
-І що це означає? -«Не собі, а всім».
-Зустрінемося потім? -Ага, у мене…
Я попрошу вас зайти до мене в кабінет.
-Мейв? -Так?
Ходімо зі мною.
Заходьте.
Будь ласка, сідайте.
Глазурованого печива?
Їх спік мій чоловік.
Це печиво, воно не кусається.
-Ви казали зайти до вас? -Так. Заходь. Зачини двері, будь ласка.
Послухайте, я знаю, старих звичок позбутися важко,
але я хочу, щоб до кінця тижня ви носили форму як слід.
Кел, можеш вдягнути ось це.
Я не носитиму спідницю.
Добре.
Не хочеш носити спідницю — гаразд. Я феміністка.
Я розумію. Але ти вдягнеш форму за розміром.
А не мішкуваті штани, що звисають по ногах.
-Я… -Це більш ніж справедливо.
Лілі,
маєш потішний макіяж і зачіску,
але в школі вони недоречні.
Мейв, це школа, а не Вулиця Сезам.
-Ви про моє волосся? -Так.
Оло, тепер можна носити лише шкільні значки.
Це значок ЛҐБТКІА+, він важливий для мене.
Звісно, але, надіюся, твої цінності не такі крихкі,
щоб їхньою єдиною опорою був цей значок.
Зніми його.
Лілі, це ж ти написала мюзикл минулого семестру?
Що сказали твої батьки?
Не дуже зрозуміли.
Що ж, смачного.
Назад на уроки.
Мейв?
Міс Сендс сказала, що тебе цікавить
програма «Обдаровані й талановиті» в США.
Ні, я не маю коштів.
Я хочу, щоб ця школа давала можливості всім попри статки.
Я подивлюся, як можу допомогти з фінансуванням,
тому подай свою анкету якомога швидше.
Добре.
Подам.
-Дякую. -Так.
І я серйозно щодо волосся.
ДИРЕКТОРКА
Дякую. Гоуп чекає на вас.
Боже, що за дивна майка?
Тихо!
Мейв змінила замки.
Ага, я бачу.
Річ у тому, що я забула там свій паспорт,
а його треба поновити.
-У тебе є запасний ключ? -На жаль, ні.
Може, зайдете і зачекаєте на Мейв?
Я можу запропонувати чаю, але зробите його самі.
-Мого брата нема. -Просто викапана вона.
Як ти це зробив?
Та ну!
Ти дуже талановитий.
Навіть її злі брови вдалися.
Їй дуже прикро.
Лише про це й говорить. Вона хвилювалася за Елсі…
Але це ніяк тебе не стосується, еге ж?
Вибачте.
Можу й ваш портрет намалювати.
-Це мені не по кишені. -Нічого.
Мені треба практикуватися…
І у вас чудове обличчя.
Мене просили бути моделлю волосся.
Якась академія хотіла поекспериментувати на людях,
але було приємно.
Ну добре.
Куди мені сісти?
У кутку, де хороше світло. Там було б добре.
Я не роздягатимуся!
Мейв?
Ти дзвонила мені?
Дзвонила. Але випадково.
Ага.
-Що ти думаєш про цю… -Насправді нам треба поговорити.
Що ти тут робиш, Членокуско?
Не називай її так, будь ласка.
Чарівна в тебе дівчина.
-Про що ти хотіла поговорити? -Забудь.
-То… о 18:30? -Так.
Знаєш, може, зустрінемося в тебе о 18:00
і прийдемо разом?
Ні, не треба. Зустрінемося в ресторані.
Добре, бувай.
Але ти ж відвезеш мене додому, так?
-Хочеш зробити домашнє разом? -Ні.
Чому так дивно поводишся?
Бо ти вкрала мою посаду, Вів.
Не розумію, чому ти вдаєш, що цінував роль старости,
якщо це не так!
Це чудова можливість для мене.
Надіюся, це того варте.
Йо!
-Більше не паморочиться? -Ні.
Хочеш погуляти зі мною?
Так.
А твоя мама вміє розповідати байки, еге ж?
Ти чула про її роман на одну ніч зі Стівом Ґуттенберґом?
У мене був сенбернар, Кевін.
Срав колодами, але як же я його любила.
Ох, Кевін…
Єдиний джентльмен у моєму житті.
Що тут відбувається?
Айзеку, скажи Мейв, що я прийшла забрати паспорт,
а ти малюєш мій портрет, бо сказав, що в мене чудове лице.
Гадаю, вона вас почула.
Ми ще посидимо, поки світло хороше.
Заходь по паспорт, як закінчите.
Айзеку, скажи Мейв, що я зайду по паспорт, коли ми закінчимо.
-Ти почула? -Так.
Де ти, Має Енджелоу?
Шаблам!
Я думав, ти причепуришся.
А що? Мама попрала цей светр.
Не забувай ставити запитання.
Ти ж не боїшся висоти?
Та ні.
Ти ще довго там сидітимеш?
Я за хвилинку!
От лайно!
Даруйте, Джин. Може, у вас є тампони?
Вибачте, але в мене місячні, а тампони закінчилися.
Не треба вибачатися. Гадаю, у мене є тампони в спальні.
У твого тата чудовий смак.
Це мамині.
Вона любила все з півоніями.
Мабуть,
цей перехідний період важкий для тебе зокрема, Оло.
Я хочу, аби ти знала, що можеш обговорити це зі мною коли завгодно.
Добре.
Ви навмисне завагітніли, щоб повернути тата?
Ні!
Звісно, ні.
Ви дуже його скривдили.
Він тижнями з ліжка не вилазив.
Він стільки пережив. Я не дозволю, щоб це повторилося.
-Він мені дуже дорогий. -Тоді чому ви його образили?
Оло, ти брала мою бритву?
-Вона тупа й у волоссі. -Не могла знайти свою, вибач.
Супер. Тепер я підписуватиму своє добро.
-Отісе, це недоброзичливо з твого боку. -Ми не рідня, мам.
Але скоро в нього буде зведена рідня.
Може, з нею він не буде таким придурком.
Так, може. Я пішов.
Тампони?
Так, точно.
Тампони.
Що в тебе за акцент?
Ми переїхали з Міннеаполіса два роки тому.
-Круто. -Хочеш трохи?
Ні, не варто.
Але дякую.
Ти що, вірянин?
Ні.
Я колись плавав.
І не міг курити, тож я не пробував.
Нічого. Роби як тобі краще.
Добре, спробую.
-Усе добре? -Ага.
Чом тебе підкосило сьогодні?
Тривожність.
Вона завжди була, але тепер загострилася.
Тепер я не плаваю, і в мене нема рутини.
Мене триґерить усе підряд.
Нічого. У мене теж тривожність, я розумію.
-Що спричинило її востаннє? -Школа.
Якщо я більше не плаваю, якщо я вже не староста
і актор з мене кепський,
тоді хто я в біса такий?
Може, мені надто байдуже на все.
Тобі 17, ти не маєш усе знати і розуміти.
Світ каже мені зовсім інше.
Може, спробуй побути Джексоном Марчетті?
Добре, спробую.
І як там у Міннеаполісі?
Ого, якось дуже дивно
чути таке від себе.
Міннеаполіс.
-Чому так дивно? -Певно, тебе дуже вставило.
-Та ну? -Ага.
Нас вставляє в Міннеаполісі!
ДОРІЖКИ МУРДЕЙЛУ
Рубі, виглядаєш просто супер!
Тут пахне супом із бляшанки.
Привіт.
-Як ти? -Добре. Гарно виглядаєш.
-Привіт. -Здоров.
Усе з глютеном.
У тебе давно діабет?
У мене немає діабету.
Тобі не можна їсти цукор?
Глютен, Адаме. Не глюкоза.
Комусь ще…
подобається запах своїх пуків?
Ти казав ставити запитання.
Трошки хвилююся. Тут спекотно…
То зніми свою довбану куртку.
Швидко.
Привіт!
Привіт.
Сьогодні Джин розбирала мамині речі.
Так дивно.
Я дуже за нею сумую.
Ого, Circletruther3250 вважає, що інопланетяни стерли кола.
Я гадала, це все моя уява, але Восьма таки станеться.
Що таке «Восьма»?
Зірки стануть в одну лінію,
і один корабель зможе приземлитися на Землі.
Це змінить усе.
Ну, круто…
-Знаєш що? -Що?
Я готова, щоб ти прочитала моє оповідання. Зараз вишлю.
WWW.УСІПІХВИПРЕКРАСНІ.КОМ
Так.
Чорт забирай!
ПОЛЮБИ СВОЮ ВУЛЬВУ
ГЕРАНЬ
Привітики.
Точно герань.
Чорт забирай!
То що, радієте, що поїдете у Францію?
Не дуже, мене захитує.
Хотів би я поїхати, але їду на весілля в Нігерію.
У Нігерії ж незаконно бути ґеєм?
Так, незаконно,
але там про мене не знають.
Не знав, що це незаконно.
-Та нічого страшного. -Я б так не сказав.
Обговоримо це потім.
Адаме, як там твій тато?
Не знаю. Ми давно не бачилися.
Батьки розійшлися.
Так, я чув, вибач.
А в моєї мами буде дитина з татом Оли, і це дивно,
бо раніше ми зустрічалися, а тепер станемо ріднею.
-Може, не патякай про це. -Це дивно, старий.
І як ти почуваєшся? Нова сім'я, дитина і всяке таке…
Це велика зміна,
бо я єдина дитина. Та стараюся поводитися по-дорослому.
Гадаю, Олі теж складно.
Після смерті мами і від'їзду сестри на навчання,
вони залишилися вдвох із татом, тож…
Може, ви допомогли б одне одному.
-Я сказав щось не те? -Ні.
Це було дуже розумно.
-Жесть! -Що таке?
У Кім буде ще одна сурогатна дитина.
Яка ж вона смілива. Неймовірно!
Якось дивно,
що останню дитину не показали в шоу, так?
Я дивлюся Кардаш'янів
разом з мамою.
Ну й ну.
-Вдалося! -Так!
Так, нумо!
Так!
Вирішальне запитання: Хлої, до чи після «Тіла помсти»?
До.
Повністю згодна, більш привітна.
-Набагато. -Ага.
Схоже, я починаю розуміти тему з Адамом.
Так? Він причаровує, правда?
Привітики!
Було весело. То ви тепер до Рубі?
Я ще ніколи не був у Рубі вдома.
Справді? Але ви ж уже довго зустрічаєтеся.
Ну, було класно.
Адаме, напиши, коли глянеш продовження про Кайлі в Нью-Йорку.
-Па-па. -Бувайте.
Добре.
Нам ніби по дорозі, та нехай…
Так.
Хочеш відчути, як штовхається?
Справді?
Так, ось тут.
Уже все. А так сильно відчувалося.
Мабуть, знову спить.
Що ти думаєш про Тора?
Як про що?
Як про ім'я, якщо це хлопчик.
Чому ти смієшся?
Я не знаю!
-Тор? -Ага.
-Тор? -Тор.
Так звуть накачаного супергероя.
-Трохи по-дурному, ні? -Так звали мого тата.
У Швеції це дуже поширене ім'я.
Нічого страшного.
Вибач.
Так, я подумаю про…
Тора, звісно.
Тор Німан.
Сильне ім'я для хлопчика.
Чому хлопчаче ім'я має бути сильним?
Ти ж сама казала, сильно штовхається.
Так, але дитина може бути будь-якої статі й сильно штовхатися.
І чому ти думаєш, що дитина отримає твоє прізвище?
Ну, не Мілберн же. Це прізвище твого колишнього чоловіка.
Ні, але є ще моє дівоче прізвище, Франклін.
Зміниш прізвище на Франклін?
Не знаю. Мабуть, ні, але я про це ще не думала.
Ну, логічніше дати дитині прізвище Німан.
Гадаю, дотримуватися традицій простіше.
Я здивована, що ти такої думки, Якобе.
Це так старомодно.
А потім ти скажеш, що голосуєш за консерваторів.
Я не голосую.
Як це, ти не голосуєш?
-Ніколи не голосував. -Не голосував?
Гадаю, вона прикрасить нашу спальню.
Гадаю, краще нехай прикрасить коробку.
Ти смішна.
Далі я сама,
тому…
Чому ти ніколи мене не запрошуєш?
Я не «не запрошую» тебе…
У мене фіговий будинок, ясно?
Усі думають, що я живу в розкішному особняку, але це не так.
Тому я нікого не запрошую.
Ніколи?
Навіть Олівію з Анваром?
Ну, я хотів би його побачити.
Та зрозумію, якщо не захочеш показувати.
Добре!
Хочеш побачити мій будинок?
Так, звісно.
Іноді ти так дратуєш, Отісе.
Гадаю, тобі не варто їхати в Нігерію.
Чому?
Бо там небезпечно для ґеїв.
Ґеям всюди небезпечно.
Це частина мене. Я хочу поїхати.
Тут не так небезпечно.
Адаме, годі. Ти не розумієш.
А Рахім розумів?
Чому ти так кажеш?
Не знаю.
Чому ти залишив усі його речі?
Мам?
Мам!
Адаме, ти вдома!
-Привіт, Еріку. -Привіт.
-Рада знову тебе бачити. -Навзаєм.
Ой, вибачте. Це Г'ю.
Він…
Ну, він мій…
чоловік, з яким я зараз зустрічаюся.
-Як життя? -Це Адам.
А це Ерік, Адамів…
Друг.
Привіт.
Привіт! Радий познайомитися.
Хлопчики, хочете щось перекусити?
Ні. Ми пограємо у відеоігри.
Та ні, я піду додому.
Радий зустрічі, Морін.
Радий знайомству, Г'ю.
Бувай, старий.
Тут гарно.
Ні, але дякую.
Тату?
Я застряг!
Тату?
-Що ти робиш? -Я впустив батончик.
-Рівновага — ні до біса! -Допомогти?
Ти ж знаєш.
Вибачте. Боже.
Вибачте.
А де мама?
Солодощі треба берегти.
Мамі подзвонили, щоб вийшла на заміну в лікарні.
Чому не подзвонив? Я прийшла б.
Не хотів псувати вам побачення.
До речі,
невже я познайомлюся зі славнозвісним Отісом?
Отісе, мій тато, Роланд. Тату, Отіс.
Привіт.
Привіт, радий знайомству.
От і познайомилися, дякую, що допоміг. Можеш іти.
Іти? Він же щойно прийшов.
Отісе, посидь із нами.
Потусуємося.
Тату, ні!
Не кажи «потусуємося».
Не хвилюйся, я вдягну халат.
-Що скажеш? -Звучить чудово.
Мабуть, це мій дилер.
Розмір форми не підійшов чи не хочеш її носити?
Чорт, вибач. Це було грубо?
Та ні, нічого.
Розмір не підійшов.
Я не люблю обтислий одяг, але тепер у мене нема вибору.
Багато хто цього не розуміє.
Хто не розуміє?
Увесь світ, Джексоне.
Я перевдягалася в старих туалетах,
щоб популярні ідіотки не гнали на моє тіло.
Інші квіри теж так робили.
Так було зручніше,
але тепер їх нема, тож…
Повна фігня.
-Ага. -Поговорити про це з Гоуп?
Дякую, але я зі всім розберуся.
-Ти більше не староста, забув? -Чорт. Так, забув.
Я вже давно не почувався таким спокійним.
Ага. Класно, скажи?
Їдеш у відпустку?
Ні! Подаю апеляцію, щоб повернути Елсі,
чого не робила б, якби не ти!
Заради бога! Мамо, прошу!
Я тебе скривдила. Але я вчинила як вважала за потрібне.
Я не хотіла, щоб Елсі постраждала, як ми з Шоном,
тому що ти хворієш.
-Що! -Хворієш! Вибач!
Знаю, це не твоя провина і ти стараєшся,
та ти ще не вилікувалася.
І, може, не скоро вилікуєшся.
Але я все одно любитиму тебе.
Завжди любитиму.
Попри твою ненависть.
Скажи Айзеку, що я повернуся по свою картину.
Мої пальці втратили спритність.
Може, посидиш ще й покуриш?
Звісно. Хочу перепочити від земних турбот.
Тато почав курити минулого року, щоб полегшити біль,
але ми не можемо отримати рецепт, фігня повна.
Хочеш затягнутися, Рубз?
Ні. Хто тобі допоможе, коли знову впадеш?
-Отісе? -Ні, дякую.
Ти такий безвідповідальний!
Молодь.
Тепер вони такі слухняні.
О так. Дякую, Роланде.
Проблеми вдома, Джеффрі?
Ага, сталася біда.
Наш кіт Джонатан помер, і тепер Синтія хоче…
Вибачте, діти.
Весь час займатися сексом.
Без перепочинку.
Я вже не такий молодий, як колись!
Усі ми не такі молоді, як колись.
Але насолоджуйся, поки можеш,
бо життя — ще те лайно.
Дожене нас усіх.
Тату, не кажи так.
Рубз не подобається мій нігілізм.
Вибач, доцю.
Я пригальмую.
Вона така розумниця,
така добра до мене та мами.
І я дуже радий, що вона така щаслива, відколи ви разом.
Лише про тебе й торочить!
Отіс те, Отіс се.
Боже мій, тату! Замовкни!
А що? Це нормально. Я теж так казав про твою маму, коли ми познайомилися.
Ага, у нас із Синтією було те саме.
Молодість.
Так, у молодості добре було.
Твого тата одразу вирубає.
-Хочеш залишитися? -Дякую, мені час додому.
Я теж краще піду додому.
Співчуваю через кота.
Так, дякую. Хороший був кіт.
Зміна лібідо — частий наслідок горя.
Для когось це захисний механізм.
Ми з Синтією не можемо мати дітей.
Вона дуже хотіла, але так і не склалося.
І Джонатан був їй за сина.
Я думав, вона без нього розклеїться, але все навпаки.
Вона навіть не плакала.
Горе по-різному впливає на людей.
Мабуть, саме тому вона весь час хоче інтимності.
Щоб уникнути суму.
Ага, мабуть.
А ти ніби старигань у тілі підлітка.
Так, мені часто це кажуть.
ЕРІН: Я ХОЧУ, ЩОБ ТИ ЗНАЛА, МЕНІ ПОКРАЩАЄ.
Я ЗНАЮ, МАМ
ТИ МАЄШ ПОБАЧИТИ ТВІЙ ПОРТРЕТ, ЯКИЙ НАМАЛЮВАВ ТОЙ ХЛОПЧИНА.
ВІН ГЕНІЙ.
Мама сказала, ти намалював мене.
Так.
Я хотів зробити тобі подарунок, коли ми ще дружили, але…
Ну, тепер це було б дивно.
Можна глянути?
Так. Він… отам унизу.
Добре.
Я зовсім не схожа.
-А мама добре вийшла. -Ага, декорації — її ідея.
Дякую, що втримав її тут.
Я нічого не робив.
Я хотів сказати, що все-таки знаю тебе.
Ти казала, що це не так, але…
Я знаю.
Знаю, що ти досі зрізаєш скоринку з тостів.
Ти гризеш нігті, коли нервуєш,
а ще — коли соромишся.
Ти будь-кому задала б інтелектуального жару,
та не робиш цього
просто тому, що ти хороша людина.
Саме тому ти так мене діймаєш.
Сильніше, ніж будь-хто доти.
Бо ти знаєш, що так я не почуватимуся невидимкою.
Щоразу, коли ти поруч,
усі мої клітини…
радіють
і оживають, я відчуваю надію.
Я б дуже хотів виправити свій вчинок,
тому що…
боюся, що ти вже не повернешся в моє життя.
Ти назавжди в моєму житті.
Але якщо збрешеш знову, я відріжу тобі яйця.
Ясно?
Затямив.
Побачимося за сніданком.
Привіт.
-Де ти так забарився, любчику? -Трясця!
Синтіє, годі!
Я не можу більше з тобою спати.
Я виснажений!
І, гадаю, нам треба поговорити про Джонатана.
Не знаю, чи зможу.
Чому, кохана?
Тому що…
це надто боляче.
Знаю, Синті.
Знаю.
Міннеаполіс!
МАЯ ЕНДЖЕЛОУ «І ВСЕ-ТАКИ Я ПІДНІМУСЯ»
АДАМ: Я БУВ НЕГОТОВИЙ
ЗНАЮ. УСЕ НОРМАЛЬНО
Привіт!
Привіт! Як минув вечір?
Було весело.
Трохи дивно, але весело.
Ти знала, що Адам дивиться Кардаш'янів?
Ні. Але мене це не дивує.
Вибач за мою поведінку.
Я єдина дитина і не вмію ділитися простором,
але я працюю над цим.
Знаю, тобі теж непросто,
тому позичай платівки коли завгодно.
Дякую, Отісе. Це багато значить.
То у вас із Рубі все серйозно?
Можливо.
МЕЙВ
-Привіт. -Боже, мені так соромно за тата.
Вибач, будь ласка.
Та нічого. Він… веселий чоловік.
Так, він крутий, правда?
Дякую, що допоміг мені. Ти найкращий.
Немає за що. Я гарно провів час.
Я рада.
Добре.
Тоді добраніч, Отісе.
Добраніч, Рубз.
Я люблю тебе.
Класно.
Ну, добраніч.
Переклад субтитрів: Софія Семенко