У ЩО ТИ ВДЯГНЕНИЙ?
ЮДЖИН: У ВІЛЬНУ БАВОВНЯНУ СОРОЧКУ…
ЗІ ШНУРОВАНОЮ ЗАВ'ЯЗКОЮ
Дуже конкретно.
ЩО ТИ ЗІ МНОЮ РОБИШ?
Я ЦІЛУЮ ТЕБЕ
ПРИСТРАСНО
КУДИ?
МИ У… ПШЕНИЧНОМУ ПОЛІ
ПРОДОВЖУЙ…
Юджине, переходь уже до цицьок.
ПОДУВ ЛЕГКИЙ ВІТЕРЕЦЬ…
Я ЇДУ В ЗАМОК НА СВОЄМУ КОНІ…
ЗУПИНЯЮСЯ, ЩОБ ВІН ПОПИВ З ОЗЕРА…
Ще хвильку, будь ласка! Мерсі.
ЧОМУ МИ В ПОЛІ?
ЦЕ МОЯ ФАНТАЗІЯ
ТИ ПАННА З 16-ГО СТОЛІТТЯ, А Я ТВІЙ СКВАЙР
Я ЗНІМАЮ СВІЙ ГУЛЬФИК
Що за фігня?
ПОВІЛЬНО РОЗСТІБАЮ ТВІЙ ПЕНЬЮАР
Що за фігня?
Вибачте.
Мій хлопець обізвав мою вагіну «дамською квіткою».
Кинь його, зараз же.
ІНШИМ РАЗОМ
Мерсі.
Ми в Бомон-Амелі, це історичне поле битви на Соммі.
Британські війська втратили понад 19 000 солдатів,
тому цей день вважають найкривавішим
в історії Британської армії. Містере Гендріксе.
Дякую, міс Сендс. А тепер — кілька правил.
«Правила? Але ж ви веселий вчитель».
Знаю, Рубі, так і є, але відтепер жодних потурань.
Міс Сендс розділить вас усіх на групи.
Ти чула про Рубі?
Ага. Уявляєш, як це, коли тебе кидає Отіс Мілберн?
Я хочу, щоб упродовж поїздки ви ходили у формі.
Весь час.
І не розпускайте краватки. Сьогодні ми — обличчя школи.
-Тобто жодних сцен. -Отісе, сюди.
-Не об'єднуйте нас в одну групу. -Він придурок.
-Ходімо! -Нічого, міс.
Хоч якось залагоджу свою провину. Зрештою, це ж я розбила йому серце.
Ага, насправді так набагато логічніше.
А мені дадуть потримати рушницю?
Ні, ти вже питав. І бомби тобі в руки теж ніхто не дасть.
Еріку, ні.
-Ти це не вдягнеш. -Чому? Це ж просто костюм.
У Нігерії тобі зайва увага не потрібна.
Там для тебе небезпечно. Там інші правила.
Тобто «для мене», мам?
Ти знаєш, про що я.
Іди й переодягнися.
Хутко! Через пів години всі мають бути готові.
Хотів би я у твою групу, я ж їх навіть не знаю.
Усе буде добре. Нові друзі — це класно.
А тепер уперед, дурнику.
Знаю, так не можна, але Стів викликає в мене арахнофобію.
Ти про клаустрофобію?
Арахнофобія — це страх павуків.
Ні, я люблю павуків.
Люблю їхні волохаті лапки.
Скільки людей тут загинуло?
Багато.
ГОУП: ЯК ПРОХОДИТЬ ПОЇЗДКА?
УСЕ ДОБРЕ! МИ В СОММІ.
Як твоя нова подруга Гоуп?
-Просто написала. -Вона використовує тебе.
Я теж її використовую. Так у житті й пробиваються.
-Якщо тобі таке підходить. -Так.
Лейтенанте Марчетті! Країна потребує вас.
-Привіт, Вів. -Привіт, Кел.
Приходь на учнівський форум, обговоримо форму.
-Тобі точно є що сказати. -Дякую, але не прийду.
Решті піде на користь, якщо підняти це питання.
Нехай решта й підіймає.
Перегони до верху. Три, два, один, руш!
ЮДЖИН: ДУМАЮ ПРО ТЕБЕ…
І МІЙ МЕЧ ТВЕРДНЕ
Рубі, поговоримо?
Не дивися і не говори до неї. Не дихай.
-Я хочу вибачитися. -Замовкни. Це дуже нервує Рубі.
Якобе, я зачекаю на тебе в машині.
Ага, іду.
Вітаю, я Гоуп Геддон. Я до лікарки О'Дерн.
Джин Мілберн.
Так.
Я Гоуп.
-Нова директорка Мурдейл. -Так, я знаю, хто ви така.
Мабуть, ви виснажені.
Сенсаційна книга, ще й дитина.
Так, багато всього, але я не люблю сидіти без діла.
Які у вас враження від переходу в Мурдейл?
Роботи непочатий край. Певна, ви й самі знаєте.
Ви писали про це у своїй книжці.
То ви її читали.
Прогортала.
Цікава точка зору,
але в нас різні погляди на дитячу освіту.
Так. Я бачила ваш новий план секс-освіти.
Схоже на те, що ви популяризуєте утримання.
Йдеться не про утримання, а радше про самовладання.
По-моєму, це важливе вміння,
зокрема для підлітків, які мають зосередитися на навчанні.
На жаль, самовладання не підпорядковується вибуху гормонів.
Тоді ви недооцінюєте підлітків.
Вибачте, я дав вам не ту форму. Ось форма для старших матусь.
-Рада знайомству. -Так.
Якщо вас цікавить подальше обговорення,
я з радістю детальніше розповім про мою точку зору.
Добре. Спробую знайти час.
Чудово.
Трохи дивно, правда?
Я зустрічаюся з твоєю колишньою,
а ти відбив Рахімового хлопця.
Ось що я мав на увазі під «дивно».
Я думав, якщо скажу це вголос, то розряджу ситуацію, але ні.
Я теж зустрічався з Еймі. Спустимося в транші?
Я… не відбивав твого хлопця.
Саме це ти й зробив.
-Вона дуже мені подобалася. -Так?
Класна дівчина. І справжня секс-машина.
-Пощастило ж тобі. -Це дуже недоречно.
-Грибочків? -Ні, дякую.
Нащо було відмовляти Вів щодо форми?
Який сенс? Це нічого не змінить.
-Хоч спробуй. Може, Гоуп… -Чуваче.
Просто розслабмося. Добре?
-Так? -Так.
Хтось хоче грибів?
Що скажеш?
-Можна. -Агов, народе! Я знайшов бункер.
То що ви хотіли б обговорити на учнівському форумі?
У школі потрібні безплатні прокладки і тампони.
Чудова ідея. Cфоткаєш мене з цим хлопцем?
Звісно.
Хто такий Юджин і що він хоче зробити з твоєю солодкою щілиною?
Це мій хлопець, і ми секстимося.
Схоже, у нього середньовічні фантазії.
Він називає свій член колчаном.
А мою вагіну — дамською квіткою. Мене аж пересмикує.
Але ти ж любиш фантастику.
Я люблю «Підземелля і дракони», але не тоді, коли хочу сексу.
Може, дай йому шанс. Ти здивуєшся.
Ола не знала про інопланетні рольові ігри, а тепер тупо обожнює їх.
Добре. Тоді я спробую.
Я допоможу тобі. Я ж генійка еротики.
У бункері спало 12 чоловіків, змінами по чотири години.
Пацюки відгризали їхню плоть, поки ті спали.
Жесть.
М'ясо берегли для битв.
Тобто хороший обід означав,
що завтра ти можеш загинути.
Тут написано, що за Першу світову мобілізували 250 000 хлопців до 18 років.
Наші однолітки.
Не віриться, що колись люди йшли на війну.
І досі йдуть. Нам просто пощастило.
І на що тут дивитися? Це просто довбане звалище.
Чому ми не поїхали до Ейфелевої вежі? Там вийшли б кращі селфі.
Мабуть, ми маємо зрозуміти, як тут було в минулому.
-Олівіє, ти щось чула? -Мабуть, то був вітер або привид війни.
-На що витріщився? -Ага. Перестань.
Вона ненавидить тебе.
Дякую за підтримку, але я й сама впораюся.
Мені дуже прикро, Рубі.
Я не хотів тебе образити. Від думки, що ти мене ненавидиш, лише гіршає.
Я не ненавиджу тебе, Отісе.
Так було б набагато легше.
Просто зараз я не можу тебе бачити, ясно?
Розумію. Я радий, що ти мене не ненавидиш.
Ну, діти, ходімо звідси.
-Ходімо! -Кінець?
Ми тут лише пів години походили.
Франція — лайно.
Хто такі «принципові відмовники»?
Ті, хто відмовилися воювати, бо це суперечило їхнім переконанням.
Хотіла б я відстоювати свої переконання.
Як ти на уроці секс-освіти.
Мені забракло б сміливості на щось схоже.
Це тобі точно під силу.
Недавно… у нас з Айзеком дещо сталося.
Що? Та ну!
-І як це було? -Добре.
Так. Ми розуміємо одне одного.
Мабуть, я таки дам нам шанс.
Ти ж знаєш, що Отіс і Рубі порвали?
Ага, чула.
То й що?
-Я думала, може… -Може що?
Ну, я…
-Я думала, ви… -Кажу ж, я хочу спробувати з Айзеком.
Тепер мені до Отіса нема діла.
Добре. Круто.
Я так за тебе рада.
Дякую, мала.
АННА: ЯК ПОЇЗДКА? ЕЛСІ ПЕРЕДАЄ ПРИВІТ
-Та йди ти, Анно. -Що там з Анною?
Потайки заплатила за поїздку, і це мене бісить.
Заплатила не вона, а я.
Ти про що?
Ти казала, вона дорога, і я попросила маму заплатити.
-Я знала, що ти не візьмеш грошей. -Навіщо ти це зробила?
Просто так. Я хотіла, щоб ти поїхала.
Ти нічого не винна. Мені байдуже на гроші…
Але не мені.
Повертаймося в автобус.
«Я хочу зняти твій гульфик й оголити прекрасний колчан,
щоб ми покохалися в приярку, заквітчаному дзвониками,
де ти зволожиш мій потайний персик своїм шляхетним язиком».
Ні, я таке не надсилатиму. Це не моє.
Але дякую. І не забувайте про учнівський форум.
Мабуть, уява дана не всім.
Я була б не проти, якби ми інколи спали без інопланетних приколів.
Я давно хотіла сказати, просто не знала як.
Чому?
Не хотіла, щоб ти знітилася.
Ні, чому без інопланетних приколів? Я думала, тобі подобається.
Так, деколи. Але іноді це трохи дивно.
Я піду в автобус.
-Ліл! -Ходімо!
Ми їдемо на ще одне кладовище, я балдію!
Тобто я в помірному захваті і стежитиму за вашою поведінкою.
Ми спізнюємося на 15 хвилин!
-Справді? -Так.
Террі, я дам тобі 20 євро, якщо наздоженеш графік.
-Зроблено. -Супер.
Хутко, Квентіне. Ти що, Францію заміж береш?
Боже!
Террі!
Пасок, Коліне.
Хочеш, Кайл пересяде? Він може сісти зі Стівом.
Ні, дякую. Не треба.
Вони загинули надто юними, Мейв. Там були наші однолітки.
Так, Гоуп.
Після останнього штучного запліднення минуло лише шість тижнів,
і я раджу вам трохи зачекати, перш ніж пробувати знову.
Не хочу затягувати.
Ви обдумували інші варіанти, як-от усиновлення?
Мене вже про це запитували.
Так, думала, але я не готова відмовитися від можливості мати власну дитину.
Дозвольте спитати, як це впливає на стосунки з вашим чоловіком?
-Лікування може тиснути на… -Усе добре.
Він не зміг прийти через роботу.
Коли прийти на наступну спробу?
Я не готова записати вас на наступну спробу.
Тоді я поговорю з іншим лікарем.
Доктор Енніс прийматиме з наступного тижня,
але, гадаю, він скаже вам те саме.
Я хочу почути альтернативну думку.
Джин Мілберн.
Так. Я чекаю на свого партнера.
Схоже, усе нормально.
Ви не хочете знати стать. Не передумали?
Ні, дякую.
Краще зачекаю.
Так роблять багато старших матерів.
Хочуть зосередитися на тому, аби безпечно перенести вагітність.
Ви знаєте про вищу ймовірність викидня, генетичних аномалій, зародкового…
Так. Мені чимало разів нагадали про ці ризики. Дякую.
Я все обдумала.
Так. Завдяки сучасній науці такі жінки, як ви, можуть народжувати
у старшому віці.
Схоже, ви цього не схвалюєте.
Ну…
вони з легкістю забувають, що старший вік батьків
може негативно вплинути на життя дітей.
Лікарю, у вас є діти?
Так, двоє.
Як гадаєте, неймовірна мудачність їхнього батька
теж негативно вплинула на їхнє життя?
Я хочу поговорити з вашим начальством.
Це правда, що ти більше не дрочиш?
Про що це ти?
Кажуть, що Ерік розбив тобі серце, і тепер ти не дрочиш.
Будь ласка, замовкни.
Якщо я день не подрочу, мої яйця синіють.
Краще б я цього не знав.
Даруй.
Ти йдеш дрочити?
Ні, я не йду дрочити.
Чому це так тебе зачепило?
Мені соромно.
Я вдягалася інопланетянкою, а ти вважала це дивним.
Ну не зовсім дивним.
Просто інколи я хотіла б займатися сексом у реальному світі,
а не в дурнуватій фантазії.
То секс зі мною — дурнуватий?
Кел.
-Джексоне. -Що?
Ти помічав,
що ми подорожуємо,
але ми…
подорожуємо?
-Бляха, це так глибоко. -Ага.
Кел?
-Ти це бачиш? -Ага.
Ходімо? Ходімо. Уперед.
-Так? -Ага.
Ну, ходімо.
Ти завжди будеш старостою, Марчетті.
Що за фігня?
Ці двері ведуть в інший портал.
Хвилинку.
Зачекайте трохи!
Одну хвилину, будь ласка.
Блін!
Ні!
-Звільни нас. -Та зачекайте, блін!
Ну ж бо.
Що ти там робиш?
Боже мій!
Сер!
Террі, приборкай його!
Усі цілі? Що, в біса, сталося?
Щось вдарило ту машину.
Напевно, кажан! Надіюся, він живий.
Лікар не повинен нав'язувати мені свою думку про мою вагітність.
-Це неприпустимо. -Трясця.
Патріархія чистої води.
Засуджувати вибір жінки найжорстокішим чином.
-Ще й у лікарні! -Що сталося?
Я щойно пережила найгірший лікарський прийом
і подаю офіційну скаргу.
Вибачте. Ми засмучені.
Ні, не ми засмучені.
Я засмучена.
І моя злість доречна.
-Допоможете нам? -Я покличу головного.
Фантастика! Так, ігноруйте вагітну жінку
і послухайте білого гетерочоловіка, а щоб вас!
Джин, заспокойся.
Не кажи мені заспокоїтися, Якобе. Де тебе носило?
Я ж казав, що піду по чай.
До сраки той довбаний чай.
Ти мав бути зі мною в кабінеті.
Чим я можу допомогти?
Фантастика. Ще один.
-То був не кажан. -Це лайно!
-Людське лайно. -Я зараз блювону.
Хтось із ваших учнів кинув у мою машину лайном.
Так. Добре.
Хтось знає, що він каже? Хто знає французьку?
Рахіме, будь ласка.
Він каже: «Добре, що всі цілі».
О так.
Я бачив руку, яка викинула це з вікна.
Він каже, щоб ми сідали і їхали далі.
Це він.
Це він! У нього нема шкарпетки!
Це він кинув лайном у мою машину!
Він думає, що знає мене. Я вас не знаю, вибачте.
Ви нас не знаєте. Ми з Мурдейлу, це в Англії.
Хтось викинув його з автобуса.
Туалет забитий, вікно відчинене.
Боже мій!
Хтось викинув це лайно з нашого автобуса?
А якщо це я?
-Це не ти, Джексоне. -Я весь час какаю.
-Будь ласка, зізнайся. -Я просто труба.
Воно в шкарпетці?
Не торкайся.
Це доказ. Боже милостивий. Боже мій!
Чудово, якраз Гоуп дзвонить.
Не бери, Коліне.
Боже милий. Думаєте, це смішно?
Еге ж?
Ви хоч уявляєте, під яким ми з міс Сендс тиском?
Хтось таки візьме на себе відповідальність
за ці летючі фекалії!
Хто-небудь? Ні?
Добре. Я не хотів цього робити, але всім хлопцям підняти штани.
Перевіримо шкарпетки. Підіймайте!
Стіве, другу ногу.
Чудово.
-Мілберне. -Серйозно?
Так!
Шкарпетки, добре.
Чудово. Дякую.
Не твої, друже.
Джексоне? Добре, чудово.
Ну ж бо.
-Добре. -Це моє лайно.
-Я запанікував… -Ні, це моє лайно.
-Я забив туалет. Мені було соромно… -Я теж какаю.
Боже, та всі ми какаємо. Ми що, у «Спартаку»?
Може, це моє лайно. Може, це лайно міс Сендс.
-Що? -Вона може, так.
У нас нема на це часу.
Адаме, відмий це. Мені байдуже як. Ясно?
Дякую, Адаме Ґрофф,
що взяв на себе відповідальність за цю величезну купу
і підірвав мій авторитет.
Дякую. Молодець, друже.
Молодець. Ні.
-Ні. До сраки. -Добре, розслабмося. Так?
Якщо комусь треба в туалет, вони там.
Поверніться через 15 хвилин.
Дякую.
ГОУП: ЩО ВІДБУВАЄТЬСЯ? УЧИТЕЛІ НЕ ВІДПОВІДАЮТЬ
ПОГАНИЙ ЗВ'ЯЗОК, УСЕ ЧУДОВО!
Усі й так мають мене за ідіота. Я хочу додому.
-Я думав, ти мене ненавидиш. -Ні, я тебе не ненавиджу.
Але твого лайна я не торкатимуся. Тож…
Ти це відмиєш?
Га? Хто з цим розбереться?
Через скло нічого не видно!
І що мені робити?
Ой, оце так срань!
Я вирішила стати вчителькою,
щоб допомагати учням розкрити свій потенціал,
м'яко реалізуючи їхні приховані творчі таланти.
Натомість я пропихаю їхнє лайно.
Ти неймовірна.
Мейв, ми можемо поговорити?
Не зараз, Еймі.
Чому ти так реагуєш? Я хотіла заплатити.
Ти не розумієш.
Чого я не розумію?
Ми живемо в дуже різних світах.
Я не багата, як ти.
Я не можу стати пекаркою, бо люблю тости.
Це, бляха, дуже образливо.
Вибач, але це правда.
Я хотіла зробити щось хороше. От і все.
Ти ніколи не приймаєш допомогу, бо надто горда.
Я хотіла зробити щось хороше.
-Не треба мені нічого хорошого. -Бо ти вища і сильніша за все це?
Поводишся, наче тобі на всіх насрати, щоб відгородитися.
Учинила так з Отісом, а тепер і зі мною.
-Я не відгороджуюся. -Відгороджуєшся.
Зовсім ні.
Мабуть, так само зробиш з Айзеком, і всім буде боляче.
Це ти мені кажеш? Поглянь, як ти ставишся до Стіва.
Ти щоразу тікаєш від нього, як від чумного.
Він розгублений,
а ти хочеш усім догодити і не можеш його кинути!
Ти казала про сміливість.
Це було б сміливо.
Я якось поверну гроші.
Я не хочу про це говорити.
Ти відписала Юджину?
Ні, надто ніяково. Мабуть, я просто порву з ним.
Мама завжди казала:
«Коли любиш, краще трохи вигнутися, ніж зламатися».
Та лише якщо він тобі небайдужий.
Мабуть, важко тобі без неї. Схоже, вона була дуже мудрою.
Ага, так і було.
Зараз усе трохи заплуталося, бо в тата буде дитина,
а Лілі не розуміє, чому мені так складно.
Рік тому померла моя тітка, і я думала, що сум мине,
але він ніколи не минає, просто меншає.
Мабуть, у Лілі такого не було.
Може, скажи Юджину, про що б ти хотіла секститися?
Ходімо!
-Справді? -Може, подіє.
ЗАЧИНЕНО
Так, добре. Ну що ж!
Тепер ми всі трохи заспокоїлися
і можемо заспівати пісню. Так?
Поїхали.
Усе добре?
Ми з Еймі вперше посварилися.
Тупа поїздка.
Гірше за летюче лайно вже не стане.
А де автобус?
-У тебе є телефон? -Ні. Усі мої речі в автобусі.
Мої теж.
Так, щойно стало набагато гірше.
Джин, давно не бачилися.
Чому не дзвониш? Срань господня. Ого!
Це… Ти…
Я не думав, що ти можеш… Що старші жінки…
-Дене, просто скажи: «Вітаю». -Вітаю!
Бляха. Не від мене ж?
Ні, від мене.
Чудово, чуваче. Супер. Молодець.
Нам уже час іти. Бувай.
Так. Мені теж до лікаря треба.
У мене чогось мошонку натерло.
Мабуть, через мотоцикл, але дуже…
Дарма сказав. Добре.
Вітаю!
Ти спала з тим чоловіком?
Він набагато молодший за тебе.
Я з багатьма чоловіками спала. І з молодшими за мене теж.
Змушує задуматися.
І про що ти задумався?
Ця дитина взагалі від мене?
-Що? -Він думав, що від нього.
-Не будь смішний. Він… -Він так подумав.
Я знайшов удома ось це.
Хтозна, чия вона.
Мабуть, це стара запонка Ремі.
Чому ти не сказав?
Бо ти вагітна, і я не хотів тебе турбувати.
А потім я побачив цього мотоцикліста,
з яким ти наче недавно контактувала.
А потім пригадав, що ти цілувалася з колишнім чоловіком і…
-Якобе! -От я й задумався, ясно?
Послухай, у мене в житті було багато випадкового сексу.
Я цього вже не зміню. Та й не хотіла б.
Але… якщо ти мені не довіряєш, тоді в нас нічого не вийде.
Я не довіряю тобі.
Не віриться, що це насправді.
Може, тест на батьківство?
Так.
Добре.
Якщо ти цього хочеш.
Що робитимемо до нього?
Ми взагалі ще разом?
Не знаю.
Так, тусовко!
Це вже серйозно.
Хто її пам'ятає? Є хтось? Поїхали.
Готові?
Уперед!
Ні?
Вибач, що знітила тебе.
Я не вважаю інопланетян дурнуватими, але вони несправжні.
Я хотіла б трохи заземлитися в реальності.
Інопланетяни точно справжні.
Імовірно, існує безліч галактик, планет і всесвітів,
а ти вважаєш, що ми — єдина форма життя?
Я вважаю, що краще зосередитися на земному житті.
Як це ти не віриш в інопланетян?
А як ти віриш?
Сутеніє.
Уночі буде холодно.
У мене четвірка з французької. Якщо зустрінемо когось,
то звідки нам знати, хороша це людина чи психопат?
Що ми їстимемо?
Я постійно хочу їсти!
Я панікую. Ти панікуєш?
Ні. Ми не помремо з голоду, Отісе.
Ти несерйозно до цього ставишся. Ми можемо померти.
Ми не помремо.
Проїжджатимуть повз, візьмемо телефон. Усе буде добре.
Треба зловити машину або дійти до сусіднього міста.
Краще залишитися тут.
Так, справи кепські.
Геть кепські.
Добре. Як французькою буде «допоможіть»?
Як сказати «на поміч»?
Допомога!
Я допомога!
Чому ти смієшся?
-Вибач. Ти так смішно хвилюєшся. -Ну, ти не допомагаєш.
Я допомога!
Ти хотів щось сказати?
По-моєму, поезія тупа.
Чому?
Гучні фрази, які нічого не означають.
Може, ти не слухав.
Я написав про тебе вірш.
«Заради чого я пролив кров?»
-Ти впав… Так. -«Прямокутний чоловік, такий посередній».
«Понурий кінь.
Його ніякі очі не розплющені і не заплющені.
Посередня форма голови».
Насправді досить непогано.
Але я помилявся.
Ти не такий посередній, як я думав.
Я НЕ КАЙФУЮ ВІД СЕРЕДНЬОВІЧЧЯ, АЛЕ Я РАДА, ЩО ТОБІ ПОДОБАЄТЬСЯ
А ЩО ПОДОБАЄТЬСЯ ТОБІ?
Я ЛЮБЛЮ, КОЛИ ПЕСТЯТЬ СОСКИ
ЩО СКАЖЕШ?
Якщо не підеш на форум,
може, усе-таки поговориш з Гоуп про переодягальні?
Я не схвалюю Гоуп,
але це важливо для тебе, і вона має нас почути.
Що скажеш?
Ну, я думаю…
ми можемо змінити ситуацію.
Я думав, мені на все байдуже,
але це не так.
Я зрозумів це завдяки тобі.
Добре.
-Змусимо її почути нас. -Так!
Ти такі вродливі.
Вибач, Джексоне. Я не…
Я так не зможу.
-Добре. Нічого. -Вибач.
БУДЬ ЛАСКА, НЕ СВАРІМОСЯ
Будь ласка, передай Мейв.
Киць…
я тебе більше не приваблюю?
Я не ображуся.
Мені буде прикро, але я маю знати, чи ти хочеш бути разом.
Ну звісно, що хочу!
Мейв тут нема.
Мейв?
Де Мейв?
Тут її точно нема.
Мейв Вайлі нема в автобусі.
Це неможливо. Я рахував голови. Мейв?
-Мейв? -Мейв?
Хто така Мейв?
А ви хто?
Я Альберт.
Колін Рей Гендрікс.
Террі, розвертай автобус! Мейв?
Чому ви з Рубі порвали?
Я подобався їй більше, ніж вона мені.
Це правда. Знаю.
А ти? Як справи з тим Айзеком?
«З тим Айзеком».
У нас усе добре.
Він мені подобається.
Я знаю про твоє повідомлення.
Може… не будемо про це?
Досить того, що ти місяцями ігнорувала мене. Вдамо, що його не було.
Я його не отримала.
Айзек стер його.
Як це, стер?
Каже, що хотів мене захистити.
Він налажав. Так сталося.
То ти його не прослухала?
Ні.
Давно ти вже знаєш?
Не знаю. Кілька тижнів.
І нічого не сказала?
Ні.
Минулого семестру ти поводився як останній козел.
Цього не перекреслиш, подзвонивши з вибаченнями.
Саме так і працюють вибачення, Мейв.
Він не мав його стирати.
Ні, не мав.
Але стер. Маємо те, що маємо.
Що ти сказав?
У повідомленні.
Байдуже.
Сто років минуло.
Мені не байдуже.
Щось типу:
«Привіт, Мейв.
Я дивлюся тебе по телику.
Хотів сказати, що дуже тобою пишаюся.
А ще я завжди мріяв почути, що небайдужий тобі.
Бо ти небайдужа мені.
Я кохаю тебе».
Ну, по-дурному вийшло.
Ти серйозно?
Ти це серйозно?
Ну звісно, що серйозно.
Я так не можу.
Добре.
Я розумію.
Я не хочу знову тебе втратити.
Я не знаю. Я спантеличена.
Рубі, не дивися.
Мілберне, і ти тут. Ми й не знали, що ти загубився.
Вибачте.
Ходімо, назад в автобус.
Боже…
Ми найгірші вчителі.
-Але стресостійкі. -Ага.
Ми просто неймовірна команда.
Що скажеш?
Що ти робиш?
Емілі Сваті Сендс,
ти вийдеш за мене?
Ні. Ми зустрічаємося менше року.
Але…
я якраз думала, може, нам пора з'їхатися?
Справді?
Так.
А де житиме Майкл?
Він уже дорослий. Впорається.
Так!
Не треба оплесків.
Ми не одружуємося, зате з'їжджаємося!
Так!
Може, поїдемо вже додому?
Міс, моя презентація готова.
Ми проведемо презентації, коли повернемося в школу, Кайле.
Увага. У цій поїздці на мене зійшло прозріння.
Ми всі помремо.
-Кайле, сядь. -Життя таке коротке.
На відміну від тих юних солдатів ми ще живі,
але колись помремо.
Я веду до того…
Де він це взяв? Це солдатська каска. Крадене майно!
Я забув, до чого вів, але крута в мене каска, еге ж?
Зовсім ні, Кайле.
Точно.
Я вів до того, що треба жити теперішнім,
бо нам недовго залишилося.
Тож
якщо ви когось любите, розкажіть про свої почуття.
Скажіть зараз.
Потім може бути пізно.
Життя…
крихке.
І в дусі загальної любові
у мене є для вас подарунок.
Це чарівні грибочки. І…
Кайле, сядь!
Сядь, Кайле.
Усе зіпсував, а так гарно починав.
Забудьмо, що це трапилося.
Знаю, ця поїздка була непростою для декого з вас.
Але через пів години ми будемо на Білих скелях Дувра.
Тож причепуріться,
доведіть форму до ладу
і зберіться докупи, чорт забирай.
Так?
Супер.
Террі, світло.
ЮДЖИН: Я ОБОЖНЮЮ ПЕСТИТИ СОСКИ,
АЛЕ Ж МИ МОЖЕМО РОБИТИ ЦЕ В ПШЕНИЧНОМУ ПОЛІ?
Я так тебе, бляха, кохаю.
Бабаґануш.
Агов! Ходімо.
-Тебе підвезти? -Ні, дякую.
АЙЗЕК: ТИ ВЖЕ ТУТ? ПОСНІДАЄМО ЗАВТРА?
Мейв?
Так?
Треба поговорити про те, що сталося.
Можна не сьогодні?
Щоб думки впорядкувати.
Звісно.
Кел.
Між нами все норм?
Ага, усе добре. Побачимося в понеділок.
Як поїздка?
Просто як по маслу.
ЕРІК: ЯК МИНУЛА ПОЇЗДКА?
НЕПОГАНО. А ТИ ЩО ТАМ?
Я ПРИЇХАВ
АДАМ: Я СУМУЮ ЗА ТОБОЮ
Бабуню!
Еріку!
-Привіт, тітонько! -Еріку.
АДАМ: Я СУМУЮ ЗА ТОБОЮ
Переклад субтитрів: Софія Семенко