‫יותר מהודק.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫היי.‬
‫-מה קרה?‬
‫היא דיממה.‬
‫היא עדיין בניתוח.‬ ‫התינוקת בסדר, אבל עוד לא ראיתי אותה.‬
‫אלך להביא עוד תה. תכף אחזור.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא בסדר?‬
‫המצב בבית די מתוח.‬
‫רבתי עם אימא שלי.‬
‫על מה?‬
‫על הכול.‬
‫ועל שום דבר.‬
‫היא ניסתה לשאול על מייב,‬
‫ואמרתי לה שהיא תמיד עושה בלגן מדברים.‬
‫הייתי נוראי ועכשיו אני…‬
‫רק רוצה לספר לה הכול.‬
‫אימא שלך‬
‫תהיה בסדר גמור.‬
‫מה אם לא?‬
‫היא ג'ין מילברן.‬
‫היא חייבת להיות.‬
‫בוא לכאן.‬
‫מייקל.‬
‫אתה צריך ללכת.‬
‫אני חייב?‬
‫נספר לאדם?‬
‫מייקל,‬
‫אנחנו מתגרשים.‬
‫זה כל כך מבלבל.‬
‫אולי תבואי אליי אחר כך ואני אבשל.‬
‫נדבר על הכול אז.‬
‫אוקיי.‬
‫- אריק: תדבר איתי בבקשה? -‬
‫- אוקיי -‬
‫- אדם: אוקיי -‬
‫קרה משהו איתך ועם אדם?‬
‫לא נדבר עכשיו על הבעיות שלי ביחסים.‬
‫בבקשה.‬
‫תסיח את דעתי.‬
‫אני… נישקתי מישהו אחר בניגריה.‬
‫סיפרתי לאדם. יכול להיות שזה נגמר בינינו.‬
‫רציתי לספר גם לך,‬
‫אבל נורא התביישתי ולא ידעתי איך.‬
‫אתה רוצה שזה ייגמר?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אני מרגיש כמו אדם רע.‬ ‫אני לא יודע למה עשיתי את זה. פשוט…‬
‫זה גרם לי להרגיש חופשי.‬
‫אתה לא אדם רע.‬
‫אימא שלי בסדר?‬
‫מוקדם מדי לומר.‬
‫אבל בקרוב נוכל למסור מידע נוסף.‬
‫רוצה לפגוש את אחותך?‬
‫נוכל לראות את התינוקת.‬
‫אחכה כאן למקרה שיהיו עדכונים על אימא שלך.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫אתה יכול לפתוח את הצוהר.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬ ‫-אפשר לגעת בה?‬
‫כן, אתה יכול לגעת בה. בעדינות.‬
‫שלום.‬
‫אני אוטיס.‬ ‫-כן.‬
‫כן. אולה, את…‬
‫בוקר טוב.‬
‫הבאתי לך כוס תה.‬ ‫-תודה.‬
‫את נראית שמחה.‬
‫זה קשור לאוטיס?‬
‫תראי אותך. לא מפסיקה לחייך.‬
‫אני לא מתכננת לשכן מישהו בחדר הזה.‬
‫הוא פנוי, אם תרצי.‬
‫אלסי אוהבת שאת כאן.‬
‫אשמח מאוד.‬
‫חייבים להשאיר את הזבל הזה על הקיר?‬
‫לא. את יכולה לתלות כל מה שבא לך.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫- אוטיס: אמי בביה"ח, עוברת ניתוח -‬
‫- אלוהים, אתה בסדר? -‬
‫- כן. עדיין מחכה. -‬
‫- אתה רוצה שאבוא? -‬
‫- אריק כאן. אכתוב שוב כשאדע יותר -‬
‫- יש לי אחות! -‬
‫מייב!‬ ‫-בוקר טוב!‬
‫בוקר… בוקר טוב.‬
‫אלוהים!‬
‫- מזל טוב! הן לא כל כך גרועות -‬
‫מה נעשה היום?‬
‫- תחרות כלבים מחוזית -‬
‫אדם?‬
‫אני יוצאת להביא כמה דברים לג'ין מילברן.‬
‫מה זה?‬
‫אני מתחרה עם מאדם הערב.‬
‫לא חשבתי שתרצי לבוא.‬
‫כמובן שאני רוצה.‬
‫גם החבר שלך, אריק, יבוא?‬
‫לא. רבנו.‬
‫מצטערת לשמוע.‬
‫חבל שלא סיפרת לי על זה.‬
‫אנשים אוהבים שמזמינים אותם.‬ ‫זה גורם להם להרגיש שאכפת לך.‬
‫אעשה זאת בפעם הבאה.‬
‫אני יוצאת לרוץ.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי, אימא.‬
‫תמיד ידעת שאת לסבית?‬
‫למה?‬
‫אף פעם לא שאלתי. את לא חייבת לענות, אני…‬
‫לא.‬
‫האמת שלא התחברתי לחלק הזה בי‬ ‫עד שפגשתי את אימא שלך.‬
‫אז זה קשור יותר לאדם?‬
‫טוב, אני חושבת שהייתי בהכחשה‬
‫במשך הרבה זמן.‬
‫מאוד התביישתי.‬
‫תמיד ידעתי שהרגשות קיימים‬ ‫אבל לא הבנתי באמת.‬
‫נשמע הגיוני?‬
‫כן.‬
‫כן, נראה לי.‬
‫צר לי שחשת בושה.‬
‫רצית לספר לי משהו?‬
‫אני לא אומר לך שאני גיי.‬
‫אז…?‬ ‫-אבל תודה.‬
‫אני יכול להצטרף אלייך לריצה?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫אם תזכור איפה נעלי הריצה שלך.‬
‫אז קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫את לבושה!‬
‫רוצה טרמפ לבית הספר?‬
‫בחרתם שם?‬
‫לא.‬
‫לא הגענו להסכמה.‬
‫אתה בחרת בשם "אולה"?‬ ‫-לא.‬
‫אימא שלה בחרה.‬
‫זה יהיה מזל רע אם אימא שלי תמות.‬
‫כי אשתך מתה. תהיה מקולל.‬
‫אני לא יודע למה אמרתי את זה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫זה מפני שאתה פוחד.‬
‫גם אני פוחד.‬
‫אם משהו יקרה לאימא שלי,‬ ‫אני לא רוצה לגור עם אבא שלי.‬
‫אוטיס,‬
‫אני יודע שאני לא אבא שלך,‬
‫אבל אני לא הולך לשום מקום.‬
‫לא סיימת את בית העץ.‬
‫לא.‬
‫לא יהיה לי הרבה זמן לזה‬
‫עם הקטנה הזאת.‬
‫יש חדש לגבי בת זוגי?‬
‫הם איתרו את מקור הדימום‬ ‫אבל הם עדיין מנתחים.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫שלום, איימי.‬
‫היי, גברת גרוף.‬
‫את עדיין נקראת כך? שמעתי שאת מתגרשת.‬
‫את יכולה לקרוא לי מורין.‬
‫באתי לפגוש את ד"ר מילברן אבל אין אף אחד.‬
‫היא ילדה. באתי רק לקחת בשבילה כמה דברים.‬
‫אלוהים! מורין, זה אדיר!‬
‫כן, אימא לא יכולה להשגיח על עז היום.‬
‫אוכל להיכנס לשירותים?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני מתה לקקי ואני כל כך מתוחה‬ ‫אז זה בטח יהיה מלכלך.‬
‫את יודעת, נדמה לי שראיתי פעם חייזר.‬
‫זה היה כשעוד למדתי בביה"ס לאחיות‬ ‫וחזרתי מהפאב.‬
‫פתאום ראיתי אור ירוק חזק מאוד בשמים.‬
‫הוא התקרב עוד ועוד והרגשתי‬ ‫איך שערות הזרועות והצוואר שלי סומרות.‬
‫ואז הוא פשוט נעלם.‬
‫היית שתויה, אימא?‬
‫אין לי מושג מה זה היה.‬
‫אולי כדאי שבכל זאת תלכי לאירוע, יקירה.‬
‫זאת אומרת, אין לדעת.‬
‫נראה לי שהגיע הזמן להניח לעניין החייזרים.‬
‫אבל תודה.‬
‫תוכלי לזרוק את כל הדברים בשבילי?‬
‫אני לא צריכה אותם יותר.‬
‫נתראה אחרי הלימודים.‬ ‫-בסדר. ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫להתראות.‬
‫המורה?‬
‫כן.‬ ‫-שמעתי לעצתך.‬
‫על זה שכל אחד טוב במשהו?‬
‫זה הערב?‬
‫טוב. אשתדל להיות שם.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫חזרת מהר.‬
‫כן, התקשרו להגיד שאני יכול לחזור, אז…‬
‫מה שלומך?‬
‫אריק נישק מישהו אחר.‬
‫בטח משמח אותך לשמוע.‬
‫האמת שלא.‬
‫כן, זו הרגשה מחורבנת.‬
‫אני שונא אותו,‬ ‫וזה מרגיז כי אני גם אוהב אותו.‬
‫אני מכיר את ההרגשה, כן.‬
‫מה זה?‬
‫אני מתחרה באירוע שבו כלבים זעירים‬ ‫קופצים דרך חישוקים וכאלה.‬
‫זה ממש טיפשי, גבר.‬
‫מקסים מצדך.‬
‫מה קורה?‬
‫היא איננה! המשרד שלה ריק!‬
‫לא ייאמן!‬
‫אלוהים!‬ ‫-אני לא מאמינה.‬
‫זה מסביר למה נתנו לי לחזור.‬ ‫-היא עזבה.‬
‫לא ללכלך!‬
‫הפרצוף שלך. מה קורה?‬
‫הופ עזבה.‬ ‫-כן.‬
‫מישהו יחליף אותה?‬ ‫-אולי כדאי שתגיש מועמדות.‬
‫לא, ברצינות.‬
‫כן.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫"קיט קאט". תמיד "קיט קאט".‬
‫תודה, שוגר דדי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-לא!‬
‫למה זה תמיד קורה?‬
‫כל פעם.‬ ‫-נכון?‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫אני לא חושב שזה עוזר.‬
‫אני אגיע אליו.‬ ‫יש לי זרועות ארוכות. אני אגיע.‬
‫אל תיתקע.‬ ‫-אני יכול.‬
‫לא צריך. אני בסדר…‬ ‫-אני יכול.‬
‫אוקיי.‬
‫נו כבר!‬
‫רק ששמעתי על אדם‬ ‫שנלכד מתחת למכונה והוא מת.‬
‫אני יכול!‬
‫פאק!‬
‫אני מצטער, חבר.‬
‫אסור לה למות.‬
‫לא, היא לא תמות.‬
‫היא לא תמות. אסור לה.‬
‫זה ייקח הרבה זמן?‬ ‫אני רוצה שקית "הולה הופס".‬
‫סליחה?‬
‫אתה לא רואה שאנחנו נסערים?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לך מכאן. ברגע זה.‬
‫עוף מכאן!‬
‫עכשיו!‬
‫זיבולים!‬
‫לא יאומן.‬
‫ג'ין יצאה מחדר ניתוח.‬
‫"לעשות חיים…"‬
‫למה אתן כל כך שמחות?‬
‫כי הופ התפטרה ויוג'ין כאן.‬
‫אני הולכת להתקשר ליוג'ין.‬
‫אז…‬
‫התנהגתי קצת כמו אידיוט אתמול.‬
‫נראה לי שמוח הסיסג'נדר שלך התפוצץ קצת.‬
‫לא היית חייב לברוח.‬
‫נבהלתי.‬
‫יש לי שעה חופשית אחר כך אם בא לך לדבר.‬
‫כן.‬
‫אמצא אותך, טוב?‬
‫תחתונים.‬
‫שלושה.‬
‫לא הייתי נכנסת לשם כרגע במקומך.‬
‫לא, ברצינות.‬
‫את רוצה לספר לי למה את לחוצה?‬
‫כן.‬
‫אני צריכה לעזוב את החבר שלי.‬
‫הוא ממש נחמד אליי אבל השתניתי מאוד,‬
‫ואני רוצה לגלות מי אני לבדי.‬
‫גם אני לא יודעת.‬
‫קשה להיות לבד.‬
‫יש המון עבודות גבריות שאני לא יודעת לעשות.‬
‫כן. סטיב ממש טוב בלפתוח את החטיפים שלי.‬
‫טוב, זה בטח יהיה קשה, אבל אם את מרגישה‬ ‫שאת רוצה להיות קצת עם עצמך,‬
‫כדאי שתנצלי את ההזדמנות הזאת.‬ ‫החבר שלך יהיה בסדר.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫את מכירה את אדם?‬
‫ברור שכן.‬
‫את חושבת שהוא מאושר?‬
‫טוב, אנחנו לא באמת מדברים.‬
‫אין לו הרבה חברים, אבל נראה‬ ‫שהוא שמח יותר עכשיו כי הוא עם אריק.‬
‫טוב.‬
‫מברשת שיניים.‬
‫אוקיי.‬
‫אני חושבת שלקחתי הכול.‬ ‫-יופי, ניפגש בחוץ.‬
‫אוקיי.‬
‫אופס.‬ ‫-מה?‬
‫השארתי את המפתחות בפנים.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫מה?‬ ‫-עז.‬
‫הנה היא.‬
‫שלום, יקירי.‬ ‫-היי, אימא.‬
‫יש לי שלוש עיניים?‬ ‫-לא.‬
‫לא, יש לך רק שתיים.‬
‫אני מרגישה שיש לי שלוש.‬
‫כן.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫זה חשוב מאוד.‬
‫התכוונתי לספר לך מזמן.‬
‫כן?‬
‫אני…‬
‫המלך.‬
‫המלך של מה?‬
‫מלך הכול.‬
‫נכון שזאת הבשורה הכי טובה ששמעת בחייך?‬
‫כן, זה די אדיר.‬
‫ידעתי שתחשוב ככה.‬
‫אלוהים.‬
‫למה אני בשמלה איומה כזאת?‬ ‫-אימא, תנוחי.‬
‫פשוט תשכבי.‬ ‫-מישהו לקח לי את התחתונים.‬
‫הוא לקח את התחתונים שלי?‬ ‫-לא.‬
‫הוא לקח אותם?‬
‫יקירי, אני חושבת שהוא לקח את התחתונים שלי.‬
‫אימא שלי חושבת שהיא המלך.‬
‫מה?‬
‫היא מסטולית מחומר ההרדמה.‬
‫היא אמרה לי שהיא מלך הכול.‬
‫אני ממש שמח שהיא בסדר, גבר.‬ ‫-כן.‬
‫היית חבר מדהים‬ ‫אבל אתה צריך ללכת לדבר עם אדם עכשיו.‬
‫אלוהים!‬
‫אני לא יודעת מה להגיד לו.‬
‫תגיד לו איך אתה מרגיש.‬
‫…האנרגיה הדרושה כדי לנתק‬ ‫אלקטרון לגמרי מאטום יסוד‬
‫וליצור יון.‬
‫אז אנרגיית יוננות. כולכם מכירים‬ ‫את הנוסחה למבחן שלכם ביום שני.‬
‫אם תסתכלו בעמוד 32 בספר, תראו…‬
‫אני כאן!‬
‫את אמורה להיות במנוסה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫בגלל זה אני מסתתרת.‬
‫היכנסי איתי לשיח.‬
‫אימא, את צריכה להיעלם.‬
‫אני חייבת לתת לך משהו.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני רוצה שתיסעי לתוכנית באמריקה.‬
‫איפה השגת אותו?‬ ‫-זה לא חשוב. מכרתי דברים.‬
‫אני רוצה שתיסעי.‬
‫מאוחר מדי גם ככה.‬
‫יוצאים מחר. לא שילמתי.‬
‫אז תתקשרי ותקסימי אותם.‬ ‫תשתדלי להישמע פחות כועסת.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-את כן יכולה!‬
‫אימא…‬
‫אני אגור עם אנה.‬
‫אני מרגישה אשמה, כאילו עזבתי אותך.‬ ‫-לא.‬
‫את מעולם לא עזבת אותי.‬
‫אני עזבתי אותך.‬
‫הייתי צעירה וטיפשה מכדי להביא ילדים לעולם.‬
‫אכזבתי אותך פעם אחר פעם.‬
‫לכן אני צריכה שתיקחי את הכסף‬
‫ותיסעי לאמריקה.‬
‫או…‬
‫שתקני משהו יפה לחדר החדש שלך.‬
‫לא רוצה לשמוע על זה יותר.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫- אוטיס: אימא שלי בסדר -‬
‫- אלו חדשות נפלאות. אני ממש שמחה -‬
‫- מתי אוכל לראות אותך? -‬
‫- מחר? -‬
‫אז חשבתי על זה, הרבה.‬
‫אני לא חושב שאני קוויר.‬
‫הבנתי את זה כבר.‬
‫חשבתי שהעניין שלך הוא לפרוץ מסגרות,‬
‫אז מה זה חשוב אם אני קוויר או לא?‬
‫כי אני לא בת‬ ‫ומטריד אותי שאתה עדיין מתייחס אליי ככזאת.‬
‫כן, אולי זה נכון.‬
‫אבל אני פתוח. כאילו…‬
‫אני מוכן ללמוד.‬
‫העניין הוא‬
‫שאני עדיין מנסה להבין הרבה דברים על עצמי,‬
‫ולא אוכל לסחוב גם אותך.‬
‫ואני עדיין רוצה ליהנות כשאפשר‬
‫כי כל הזמן יש לי תחושת כבדות כזאת.‬
‫אז מה זה אומר?‬
‫שאנחנו יכולים להיות חברים.‬
‫אין לי חברים שהייתי איתם ככה.‬
‫תמיד יש פעם ראשונה.‬
‫אני באמת מחבב אותך.‬
‫וגם אני אותך.‬
‫סליחה ש…‬
‫שזה לא יסתדר.‬
‫תלמידי השכבה הבוגרת‬ ‫מתבקשים להגיע לחדר המורים.‬
‫מארק! שלום.‬
‫תהיתי אם נוכל לנהל שיחה‬
‫בנוגע לתפקיד ניהול בית הספר.‬
‫מה את רוצה לדעת?‬
‫אני רוצה להציע את מועמדותי.‬
‫אני עובדת במורדייל כבר שבע שנים,‬
‫ויש לי הבנה טובה…‬ ‫-סליחה…‬
‫אמילי.‬ ‫-אמילי.‬
‫אנחנו לא מראיינים מועמדים כרגע,‬
‫אבל תודה.‬
‫תחתמי על הסיפור שלך?‬
‫גלנוקסי היא הגיבורה שלי.‬
‫- היי אימא. שיניתי את דעתי. -‬
‫- אני יוצאת הערב -‬
‫לא.‬
‫אני המבוגרת.‬
‫זה פתוח!‬ ‫-קדימה, מורין!‬
‫קדימה, מורין!‬
‫עז?‬
‫יכול להיות שעז לסבית.‬
‫בעקבות סיקור האירועים מאתמול,‬
‫המשקיעים שלנו משכו את כספי מימון בית הספר.‬
‫מה?‬
‫אז לא נותרה לנו ברירה‬ ‫אלא למכור את תיכון מורדייל ליזמים.‬
‫מה?‬
‫נשלחתי להודיע לכם על כך באופן אישי‬
‫כי כתלמידי השכבה הבוגרת,‬ ‫זה עלול להשפיע לרעה על עתידכם.‬
‫תצטרכו למצוא חלופות חינוכיות‬
‫כדי להשלים את הלימודים עד סוף הסמסטר.‬
‫בעיקרון, נדפקתם.‬
‫לעזאזל.‬
‫התפוצץ לנו בפנים.‬
‫איזה בזבוז זמן.‬ ‫-היי.‬
‫להתעקש על האמונות שלכם‬ ‫זה אף פעם לא בזבוז זמן.‬
‫פעלתם נכון.‬
‫תודה, המורה.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬ ‫-כן.‬
‫תקשיב, אני…‬
‫תהיתי אם תקרא את השיר שלי.‬
‫אני רוצה לתת אותו לאריק,‬ ‫אבל נראה לי שהוא עדיין מחורבן.‬
‫טוב, אקרא אותו למענך.‬
‫הם מוכרים את בית הספר.‬
‫מה? מתי?‬
‫אדם, אני ממש מצטער…‬ ‫-תפסיק להתנצל.‬
‫נלך ביחד הביתה?‬
‫כן.‬
‫אעזור לך.‬
‫תודה. האישה ההיא נתקלה בי‬ ‫ואפילו לא אמרה סליחה.‬
‫זה אתה.‬
‫נמרח לך קצת שפתון על השיניים.‬
‫עברו עליי 24 שעות מחורבנות.‬
‫כן, שמעתי.‬
‫רוצה "קיט קאט"?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫היי.‬
‫את.ה עוקב.ת אחריי? כי זה מתחיל להלחיץ.‬
‫רציתי להגיד סליחה.‬
‫על מה?‬ ‫-על שלא אמרתי כלום.‬
‫זה בסדר. זה יקרה כשתהיה מוכנה.‬
‫וגם,‬
‫אני צריך.ה עזרה.‬
‫משלוח.‬
‫מורין, תודה.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫היא יצאה מהניתוח.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-כן.‬
‫אבוא לבקר כשהיא תתחזק,‬
‫אבל אם אוכל לעשות משהו, כל דבר, פשוט תבקש.‬
‫תודה.‬
‫להתראות.‬
‫- אני: אולה, איפה את? -‬
‫- אולה: בחוץ -‬
‫היי, ילדה.‬
‫כמה זמן את יושבת כאן?‬
‫נראה לי שאני אשמה, אבא.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫שגרמתי לדברים הרעים האלו לקרות לג'ין.‬
‫אמרתי לה כמה דברים איומים.‬ ‫היו לי כמה מחשבות איומות.‬
‫ג'ין התעוררה.‬
‫והיא בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫ולכולנו יש מחשבות איומות לפעמים.‬
‫זה לא אומר שיקרה משהו רע.‬
‫אבל משהו רע כן קרה.‬
‫אבא?‬ ‫-כן?‬
‫אני שמחה שטוב לך עם ג'ין‬ ‫ושאתה ממשיך בחייך,‬
‫אבל אני גם פוחדת שתאהב‬ ‫את המשפחה החדשה שלך יותר מאשר אותי,‬
‫כי אני מזכירה לך את הכאב.‬
‫את מזכירה לי אושר.‬
‫רק אושר.‬
‫בסדר?‬
‫אוקיי.‬
‫אני חושב שנוכל אולי‬ ‫להעמיד פנים שזה לא קרה.‬
‫אבל זה כן קרה.‬
‫פישלתי.‬
‫קשות.‬
‫אני יכול לקבל את זה. זו סתם נשיקה מטופשת.‬
‫זה חסר משמעות. אני יכול להתגבר…‬
‫זו לא סתם נשיקה מטופשת, אדם.‬
‫אתה…‬
‫שכבת עם הבחור הזה?‬
‫לא. לא לזה התכוונתי.‬
‫רק התנשקנו, אבל זה לא היה טיפשי.‬
‫זה היה משהו.‬
‫אתה לא מרגיש רע?‬
‫כן, אני מרגיש רע.‬
‫אני מרגיש רע שפגעתי בך.‬
‫אבל אתה לא מתחרט?‬
‫לא. אני לא חושב.‬
‫זה היה קל איתו.‬
‫וקשה איתי.‬
‫אני פשוט מרגיש שאני יכול לעוף,‬
‫ואתה עדיין לומד ללכת.‬
‫ועבדתי קשה מאוד כדי למצוא את עצמי,‬
‫ואני מתחיל לאבד את זה.‬
‫אנחנו נפרדים, נכון?‬
‫נראה לי שאנחנו חייבים.‬ ‫-כן.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫אנחנו פונים לכיוונים שונים.‬
‫נוכל להמשיך לדבר?‬
‫אין…‬
‫מה להוסיף.‬
‫ילדונת מתוקה,‬
‫היה לך קשה.‬
‫טוב, בטוח שהיא לא ת'ור.‬
‫לא יודעת.‬
‫אולי אני מתרגלת לזה.‬
‫תראו אותה.‬
‫אני בטוחה שהיא רוצה להכיר אותך.‬ ‫-כן, בואי.‬
‫תפתחי את הצוהר.‬
‫שלום.‬
‫אולי נקרא לה ג'וי (אושר).‬
‫ג'וי.‬
‫מוצא חן בעיניי.‬
‫גם בעיניי.‬
‫ידעת שבית הספר ייסגר?‬
‫כולכם חשבתם שאתם כל כך חכמים אתמול.‬
‫אבל רק הרסתם את עצמכם.‬
‫חשבתי שהטיעון שלנו היה טוב.‬
‫אני לא מבוגרת ממך בהרבה,‬
‫אבל הדור שלי ידע איך להתנהל.‬
‫ידענו מה חשוב.‬ ‫-הבעיות שהעלינו היו תמיד.‬
‫רק שאנשים לא הרגישו בטוחים לדבר עליהן.‬
‫זה מה שמשתנה.‬
‫תודה.‬
‫- הפריה חוץ גופית, עבר פוריות האישה -‬
‫אז מה תעשי עכשיו?‬
‫אני מנסה להרות‬
‫כבר שלוש שנים.‬
‫כרגע אני מנסה להתחיל‬ ‫סיבוב טיפולי הפריה נוסף.‬
‫אני מקווה שזה יצליח.‬ ‫-זה לא.‬
‫זה לא יצליח.‬
‫אין לך מושג איך זה להתעורר בתחושת כישלון‬
‫כל בוקר.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫ברור שאני עוברת איזושהי התמוטטות.‬
‫במה את כישלון?‬
‫כי הגוף שלי לא…‬
‫הוא לא עושה‬
‫את הדבר היחיד שהוא אמור לעשות.‬
‫את הדבר היחיד שאני רוצה שהוא יעשה.‬
‫אבל אי אפשר להשיג הכול, אני מניחה.‬
‫ההתעסקות בזה הופכת אותי לחלשה.‬
‫אני לא חושב שאת חלשה.‬
‫אני חושב‬
‫שלהגיד שאת מאוכזבת ממשהו‬ ‫שאת רוצה, אבל לא יכולה להשיג אולי,‬
‫הופך אותך לכנה.‬
‫והודאה בפגיעות שלך הופכת אותך לאמיצה.‬
‫כן.‬
‫זה קשה מאוד.‬
‫אבל תודה.‬
‫יקירי?‬ ‫-היי.‬
‫תוכל לעזור לי לחזור לחדר?‬ ‫-כן.‬
‫מזל טוב, ד"ר מילברן.‬
‫תודה.‬
‫קדימה!‬
‫למי שהגיע זה עתה,‬
‫ברוכים הבאים לתחרות הכלבים‬ ‫של מחוז מידג'פילד.‬
‫בסיבוב הבא, גבירותיי ורבותיי,‬ ‫ יתחרו הכלבים הקטנים.‬
‫הראשונים הם קלי פולר‬ ‫וטוויקל טווינקל, הפומסקי שלה. ‬
‫שמעתי חלק מהשיחה שלך עם הופ.‬
‫היה מקסים לשמוע אותך.‬
‫אני יודעת שרבנו על זה, יקירי,‬
‫ואני לא רוצה שלא תבחר להתעניין בטיפול.‬
‫רק חשוב לי מאוד שתבין‬
‫שהאחריות כבדת משקל.‬
‫אני חושב שאני מבין.‬
‫אני לא יכול להסביר בדיוק‬ ‫למה אני אוהב לדבר עם אנשים.‬
‫רק ש…‬
‫כמו ריגוש?‬
‫כן.‬
‫ריגוש של חיבור.‬
‫לא התכוונתי למה שאמרתי‬
‫על כך שכל מערכות היחסים שלך הן בלגן.‬
‫אני חושב שאת אמיצה.‬
‫חשבתי שתמותי.‬
‫והבנתי שאני עדיין…‬
‫אני עדיין מתנהג‬
‫כמו ילד‬
‫רוב הזמן.‬
‫ואני מעמיד פנים שאני מבוגר.‬
‫אני עדיין זקוק לך.‬
‫אני לא יכול להיות בלי אימא.‬
‫אתה לא ילד.‬
‫אתה בחור צעיר,‬
‫ולפעמים קשה לי לקבל את זה.‬
‫ואני מצטערת.‬
‫ותודה לך שהיית כל כך אמיץ.‬
‫אתה בטח מותש. אולי תלך לנוח קצת?‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-גם אני אוהבת אותך.‬
‫יש מישהי בשם מייב,‬
‫והיא חשובה לי מאוד.‬
‫אני יודע שאני לא מבין דבר באהבה,‬
‫אבל נראה לי שהיא האחת. ‬
‫חומד, אני לא יודעת‬ ‫אם מישהו מאיתנו מבין הרבה באהבה.‬
‫אני רק יודעת‬ ‫שאנחנו מרגישים אותה כשזה קורה.‬
‫אני ממש רוצה לפגוש אותה.‬
‫- עז אכלה את הפורנו שלך.‬ ‫אחליף הכול בקרוב. איימי -‬
‫- פרטי ומסווג, אמת ה-DNA -‬
‫לעזאזל.‬
‫- ביה"ס לסקס העניק השראה למחאות‬ ‫בכל רחבי הארץ! -‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫הייתה מישהי שמצאה חן בעיניי מאוד,‬
‫אבל זה לא הסתדר, אז…‬
‫נשמע מחורבן.‬
‫נאכל גלידה ונדבר על זה?‬
‫עשיתי את זה כמה זמן עם תחבושות אלסטיות.‬
‫עד שכמעט שברתי לעצמי צלע.‬
‫לא ידעתי שהן מתהדקות עם הזמן‬ ‫ויכולות להגביל מאוד את הנשימה.‬
‫מה קורה, ליילה?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫את זוהר. באמת, כן.‬
‫טוב, אז זה מיועד להשטחת חזה בטוחה יותר.‬
‫מפתה אולי להשתמש בשניים‬ ‫או ללבוש מידה קטנה יותר, אבל לא כדאי.‬
‫אוקיי.‬ ‫-כן?‬
‫איך ההרגשה?‬
‫זה הרבה יותר טוב.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫אני ממש גאה בך.‬
‫וכעת, מתחרים לראשונה,‬ ‫אדם גרוף ומאדם הקאוואפו.‬
‫ולעבור.‬
‫מעל.‬
‫ומעל!‬
‫יופי. תיכנסי!‬
‫"ילד שאני לא אוהב אמר לי לכתוב מהלב‬
‫לא ידעתי מה זה אומר‬ ‫כי מעולם לא ידעתי שיש לי לב‬
‫לא ידעתי שיש לי לב‬
‫עד שאמרת שנישקת בן שלא פגשתי‬
‫ואז ידעתי שיש לי לב‬
‫כי חשבתי שהוא עומד להיעצר‬
‫וכשחשבתי שהלב שלי יפסיק לפעום‬
‫הבנתי שהוא תמיד היה שם‬
‫אבל הוא לא ידע איך להרגיש‬
‫עד שחשבתי שאאבד אותך‬
‫ידעתי שלא נהיה ביחד לנצח‬
‫אבל חיכיתי ליום הזה‬
‫אבל אני מקווה שנוכל לתקן דברים‬
‫ואם לא נצליח‬
‫תמיד אודה לך‬
‫על שהראית לי שיש לי לב"‬
‫כן, מאדם. מעל!‬
‫מעל. יופי.‬
‫ביצוע נהדר!‬
‫זה הבן שלי.‬
‫היי. הייתי אצלך.‬
‫הלכתי לחנות.‬
‫את נוסעת?‬
‫כן. אנה הציעה לי לעבור לגור איתה.‬
‫התנהגתי כמו דפוקה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כן, אבל את יודעת…‬
‫אני מצטערת.‬
‫אז את יוצאת מפה סוף סוף.‬
‫איחוליי.‬
‫אני עדיין רוצה שתהיה חלק מחיי,‬ ‫אם אתה רוצה.‬
‫כחברים, אולי.‬ ‫-אולי.‬
‫סביר להניח,‬ ‫אבל בואי ניתן לזה קצת זמן, טוב?‬
‫צריכה ללכת.‬
‫הייתי מציע לעזור לך לסחוב,‬ ‫אבל את לבדך, לצערי.‬
‫נשמע הוגן.‬
‫להתראות.‬
‫לכי לדרכך, פראיירית.‬
‫זה הזמן להכריז‬ ‫על שלושת הזוכים בסיבוב הכלבים הקטנים.‬
‫זה אנחנו.‬
‫במקום השלישי,‬
‫קלי פולר וטווניקל טווינקל.‬
‫היא הייתה טובה.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫במקום השני,‬
‫פרנצ'סקה האל ובארק וולברג.‬
‫במקום הראשון…‬
‫פרנק לרסון והאוורד הג'אג.‬
‫הוקרה מיוחדת הערב לאדם גרוף ומאדם‬
‫על אחת מהופעות הבכורה הטובות ביותר‬ ‫שראינו מזה זמן רב.‬
‫תנו להם מחיאות כפיים.‬
‫היי. איך ידעת שאני פה?‬
‫לא ידעתי. הערב הוא השמיני.‬
‫זה המקום שזה אמור לקרות בו.‬
‫למה את צוחקת?‬ ‫-חשבתי שכל זה במקרה.‬
‫כן.‬
‫למה את פה?‬
‫זה היה המקום האהוב על אמי.‬
‫אני מצטערת. לא הבנתי כמה את מתגעגעת לאמך.‬
‫שתינו חשבנו על דברים אחרים.‬
‫סליחה שאמרתי שאין חייזרים.‬
‫אני רוצה לנסות להיות פתוחה יותר.‬
‫מהמם כאן.‬
‫היא אהבה מאוד את הנוף הזה.‬
‫הלוואי שיכולתי לספר לה עלייך.‬ ‫היא הייתה אוהבת אותך.‬
‫- רהים: השיר שלך לא היה מעולה. אבל לא רע -‬
‫הנה הוא.‬
‫- תודה -‬
‫- הכלבה הקטנה שלך ניצחה? -‬
‫זה אריק?‬
‫לא, זה… חבר.‬
‫אריק לא היה חבר שלי, אימא.‬
‫הוא היה…‬
‫החבר שלי.‬
‫נפרדנו.‬
‫אל תספרי לאבא שלא זכיתי בפרס אמיתי.‬
‫אוקיי.‬
‫למה?‬
‫הוא יתאכזב ממני.‬
‫- מורין: עשינו טעות אמש. -‬
‫- זה מורכב מדי בשביל אדם. -‬
‫- אני: בואי לכאן, בבקשה. -‬
‫- מורין: אני צריכה להיות לבדי. -‬
‫היי.‬
‫טוב, מה אתה עושה?‬
‫רציתי לסיים את זה‬ ‫לפני שהם יביאו את התינוקת הביתה.‬
‫אתה נראה מדהים.‬ ‫-תודה.‬
‫דוד אריק…‬
‫הגיע.‬
‫לא בטוח שזה לבוש לעבודה.‬
‫איך הלך עם אדם?‬
‫נפרדנו.‬
‫אחי.‬ ‫-כן, זה היה נורא.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫לא.‬
‫בוא נסיים את בית העץ הזה.‬ ‫-כן!‬
‫איך… מה זה?‬
‫זה פטיש.‬
‫חמש, ארבע,‬
‫שלוש,‬
‫שתיים, אחת!‬
‫אולי זה יקרה בפעם הבאה.‬
‫רוצה להישאר עוד?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫לילי, תראי!‬
‫מייב?‬ ‫-כן.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫אימא שלי נתנה לי אותו לאמריקה.‬
‫הטיסה מחר. אני לא נוסעת.‬
‫למה?‬
‫כי הכול טוב עם אוטיס.‬ ‫אני לא רוצה להרוס את זה שוב, אז…‬
‫אלוהים. מייב וויילי, בואי לכאן.‬
‫שבי.‬
‫אני מדברת איתך כאמך השנייה.‬
‫אם תחליטי לא לנסוע לאמריקה‬
‫ולהגדיל עוד יותר את המוח הגדול שלך,‬
‫החברות בינינו תסתיים.‬
‫אכזרי קצת.‬
‫לו החלטתי לוותר על הזדמנות בגלל בן,‬ ‫מה היית אומרת לי?‬
‫שחסר לך בורג כנראה.‬
‫בדיוק.‬
‫אל תשכחי אותי.‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫נכון.‬
‫אז כדאי שנתחיל לארוז. שוב.‬
‫אז אין יותר מורדייל.‬
‫מה נעשה?‬
‫כל עוד יש לנו זה את זה,‬
‫נהיה בסדר.‬
‫אוטיס?‬
‫קדימה!‬
‫היי.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫טוב…‬
‫שיניתי את דעתי.‬
‫בקשר למה?‬
‫אמריקה.‬
‫יש לי כסף אז אני נוסעת.‬
‫בסדר.‬
‫מתי?‬
‫עכשיו.‬
‫כן.‬
‫אתה לא זקוק לעזרתי בקליניקה.‬ ‫זה הכישרון שלך.‬
‫מה לגבינו?‬
‫נראה מה יהיה כשאחזור.‬
‫אני גאה בך.‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫אמריקה?‬ ‫-כן.‬
‫אז זו פרידה.‬
‫לא.‬
‫זה נתראה בקרוב.‬
‫טוב, תאחל לי בהצלחה.‬
‫כן.‬
‫ביי, אריק.‬
‫ביי, מייב.‬
‫- אתם יוצאים ממורדייל, שובו בקרוב -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬