Hej.
Kom nu.
-Dig kender jeg. -Kan du hjælpe mig?
-Ja. -Tag fat der.
-Her? Ja. -Kan du mærke det? Hiv.
-Ja. -Har du den? Det er en stor krabat.
-Ja. -Du godeste.
-Hej, smukke. -Det er vist ikke en flodfisk.
Du burde nok kaste den ud igen, ikke?
-Du rører ikke min fisk. -Den skal ud igen.
Jeg sagde nej.
Gud?
Sig ikke, at du havde forventet en gammel, hvid mand.
Vi to skal have os en snak.
Er jeg i knibe?
Hvorfor vender du din kirke ryggen?
Det er ikke, fordi jeg vil. Men jeg tror ikke, jeg kan blive døbt.
-Det er hårdt. -Livet er hårdt.
Og man skal bringe ofre, men din kirke har brug for dig.
Jeg har brug for dig.
Jeg synder hele tiden. Jeg rev den af i morges.
Og du ved, jeg har mine bukser på to dage i træk, og…
Eric Effiong! Du er mit dyrebare barn.
Du er modig og dristig og helt og aldeles "sprudsk".
-Jeg tror ikke, det er et ord. -Siger du Gud imod?
Nej, jeg… Måske ville du sige sprudlende?
Hvilket er sødt af dig.
Hold inde, og lyt efter.
-Cal? -Vil du have noget brød?
Hvad fanden?
OTIS JEG VED, DU IKKE VIL SNAKKE.
MEN JEG ER HER, HVIS DET ER.
MORS MINDETALE
NOTER TIL SOUTHCHESTER
Jo, vil du lukke op?
Otis?
Godmorgen, solstråle.
Nej. Undskyld mig. Hvad laver du i mit hus?
Jeg kom forbi for at se din mor.
-Okay. -Jeg har fritime.
Du har krummer i halskraven.
-Hvad skete der? -Det rager ikke dig.
Otis, du behøver ikke være sådan.
Jeg ved godt, bølgerne gik lidt højt under debatten,
men vi er modstandere.
Lidt højt? Du løj om mig foran hele skolen.
Jeg løj ikke. Og du outede mig foran hele skolen.
Dr. Milburn!
Hej. Jeg håber, det er okay, at jeg kom.
Jeg ville bare gennemgå et par ting før udsendelsen.
Selvfølgelig.
-Vil du med ind på mit kontor? -Jeg smutter.
Jeg kommer om et øjeblik. Otis!
Skat.
-Jeg vidste ikke, hun kom. -Så siger vi det. Jeg må løbe.
Vent.
Jeg ved, at Maeve befinder sig i en sårbar situation lige nu.
Jeg tror, at du måske bør lytte til dine egne instinkter.
Mor, vi var lige gode om det forleden. Maeve fik mig ikke til at gøre noget.
Okay. Det er min opgave at bekymre mig om dig.
Du var ikke bekymret, da du hyrede min nemesis som medvært.
Hav et godt møde.
Hej. Vær venlig at tage plads.
Dette er et safe space.
AT OPFOSTRE MÆND
KAPITEL ET - OTIS' UVENTEDE SÆDAFGANG
O?
Hej. Halløj.
Hej.
Ruby!
Hej.
Hvad laver du her? Hvad er det?
Det er ingenting. Et hold i nakken.
Jeg ville tale med dig om de næste skridt frem mod valget.
Folk ser dig som en mandeforkæmper, der outer folk.
Det ved jeg, men det er jeg ikke. Og du er så dygtig til pr.
Jeg tror, du kan få sandheden ud og modarbejde al O's spin.
Okay. Jeg ser på det i dag.
-Tak. -Hvor skal du hen?
Til Maeves mors begravelse.
Hvilket minder mig om noget.
Hvis du skulle støde på Maeve af en eller anden grund,
og hun spørger dig om den nat, hvor jeg sov hos dig…
Jeg sagde, vi bare lavede kampagnearbejde og faldt i søvn ved et uheld.
-Det var præcist, hvad der skete. -Det ved jeg. Men det var ikke så godt.
Og hun skal ikke tro, at vi er mere end venner.
Så du kom for at begrænse skaden på jeres forhold?
Nej.
Lidt, men nej.
Jeg ville tale med dig om kampagnen.
Hun kan slappe af. Vi er ikke mere end venner.
-Vi er slet ikke venner. -Ruby.
Det er ikke din stil.
Men det er en begravelseskjole, så mor ville elske den.
Okay.
Du godeste.
-Ser mit øje slemt ud? -Nej.
Hvad er der sket?
Otis og jeg prøvede at have sex. Det var katastrofalt.
Vi taler ikke sammen.
Det er en lang historie. Jeg ville skrive til dig…
Ja.
Jeg ved, vi ikke er et godt sted lige nu.
Jeg tror, det med Isaac gør mig utilpas.
-Tror du, I kan være venner? -Ja. Klart.
Jeg skulle ikke have sagt det.
Der er ikke sket noget. Der vil aldrig ske noget. Det lover jeg.
Og tænk, at du skal til begravelse med en sexskade.
-Hun ville være stolt. -Stop.
Maeve, der er en fra Wallace i telefonen.
Hvad vil de?
De spørger, om du kommer tilbage og færdiggør kurset.
Sig, jeg ringer tilbage. Min mor skal kremeres i dag.
-Hej? -Jackson Marchetti?
-Ja. -Dine testresultater er klar.
Lægen vil gerne se dig i dag kl. 16.
Okay, vi ses der.
Vi ses senere.
VIV BEAU OG JEG MØDER DIG DERHENNE.
VI SES SNART.
Som du ved, brænder jeg for at afvise sexmyter på min videokanal.
Så jeg tænkte på, om der er en sexmyte, du gerne vil afvise?
Lad mig se. På stående fod…
Der er en vedvarende myte, om at kvinder, der har meget sex,
har løse vulva.
Okay.
Lad os prøve igen, men lidt mere fyndigt.
Jeg spørger om sexmyten, og du svarer prompte "slappe skeder".
Har Celia bedt dig om at hjælpe mig med min fremførelse?
Nej. Jeg tror bare, hun vil have, at showet er lidt mere tempofyldt.
Javel.
Du godeste.
Det er så ydmygende. Jeg bliver oplært af en 17-årig.
Undskyld, jeg ville ikke træde dig over tæerne.
Nej. Det er okay. Det er ikke din skyld.
Altså…
Det er meget anderledes at være i radioen
end at sidde ansigt til ansigt med nogen i enrum.
Måske føler du dig blottet?
Ja.
Jeg tror, jeg begyndte at arbejde for tidligt.
Nå, men det er lige meget.
Nej. Det er ikke lige meget.
Hvis du vil dele, vil jeg gerne lytte.
Man har stadig følelsen af, at hvis en kvinde står af karrieretoget,
kan hun ikke stige på igen.
Og det tog mig lang tid at komme på i første omgang…
Virkelig? Jeg antog bare, du havde lavet det her i en evighed.
Jovist.
Da jeg stadig var gift, var min karriere på rette spor.
Og da min mand skred,
blev det hele bare virkelig svært.
Der var sorgen.
Det var svært at vænne sig til at være
en enlig forælder.
Mor?
Men jeg blev stærkere med tiden.
Og jeg vidste, at det vigtigste var, at jeg var der for Otis.
Så jeg besluttede mig for, at det var nok at drive min klinik.
Men jeg har altid ønsket mig mere.
Så da radiojobbet dukkede op, ville jeg ikke forpasse chancen.
Det giver alt sammen mening.
Men det lyder også overvældende.
Kors. Hvordan fik du mig til at tale om alt det?
Jeg tror, det bliver godt i aften. Du skal bare stole på dig selv.
Hej, venner. Jeg hedder Samantha og er jeres celebrant.
-Den skønne værtinde. -Hej.
Jeg vil lede jer gennem denne afsked.
Hvad er der sket med øjet?
-Hun havde et sex… -Uheld.
Sikke et pænt billede af Elaine.
Erin.
Min mor hed Erin.
Ja. Jeg beklager.
Okay, hurtig tjekliste.
Foto, tjek.
-Har I selv sørget for bårebuketter? -Ja, min bror ordner det.
Tjek.
Begravelsesprogram?
Det var min tjans.
Tjek.
Har du en sang, du gerne vil spille, når Erin bæres ind?
Ja. Det har jeg.
Tjek.
Jeg kan lide at sige tjek.
Tjek.
Et skønt ord.
Det triller over tungen. Tjekkerlek. Tjek.
Aimes.
Undskyld.
Skal jeg fortsætte?
Ja.
Flot jakkesæt.
Tak.
-Tak for at give mig fri. -Så lidt.
Du klarer dig godt til undervisningen. Børnene lytter virkelig til dig.
Måske kunne du prøve at få dit eget hold?
Okay, ja. Helt sikkert.
Må jeg… Dit slips er helt…
Undskyld.
Jeg kunne ikke binde det. Mine hænder ryster, når jeg er nervøs.
Hvorfor er du nervøs?
Jeg ser måske min eks i dag.
Var hun din første kærlighed?
Hu… Ja.
Noget i den stil.
Det gør stadig ondt.
Jeg tror ikke, det bliver nemmere, men du ser godt ud, så…
Hendes tab.
-Min far er her. Jeg må afsted. -Okay. Fedt. Vi ses.
-Adam. -Ja?
Du må gerne køre.
Okay.
EN FEJRING AF ERIN WILEYS LIV HVIL I FRED, ERIN
Vi tillader normalt ikke mad under gudstjenesten.
Nå.
De ser lækre ud.
-Må jeg? -Ja.
Så lækkert.
-Det er så lækkert. -For helvede.
-Sean svarer ikke. -Jeg kan købe blomster.
Jeg er ligeglad med blomsterne.
Der er ingen grund til alt det her. Ingen kommer.
-Hvordan har nakken det? -Bedre.
-Og den gode gamle penis? -Jeg ved ikke, hvad den fejler.
Jeg havde det skidt over at have sovet hos Ruby
og kunne ikke lade være med at tænke på det.
Prøvede du måske at gøre Maeve lidt jaloux?
-Nej. -Nej? Ikke engang en lille smule?
Jeg var ikke blevet, hvis ikke du havde valgt mig fra.
Giver du mig skylden?
Otis, du sagde, det var fint!
Det er Maeve. Vent.
Hej.
Sean skulle være her kl. 12.
Jeg er sikker på, han snart er der.
Jeg har brug for ham her, Otis.
Vi finder ham. Bare rolig. Hvor bor han?
Hos sin ven.
Skumle Mo.
Send mig adressen.
Jeg sender den nu.
Okay. Bare rolig.
-Okay. Farvel. -Farvel.
Hvor skal vi hen?
Ud for at finde en, de kalder Skumle Mo.
Åh gud, Skildpadde!
Hun smilede lige. Ikke fordi hun pruttede. Et rigtigt smil.
-Har hun gjort det før? -Nej. Hej med dig.
Kom så, smil til mor. Pis. Undskyld. Jeg skulle ikke have sagt noget.
-Det er okay. -Kom nu. Smil til mor.
-Hun er vist sulten. -Okay.
Det er okay. Jeg har en slem hovedpine.
De sagde, det ville ske med antidepressiva.
-Har du noget smertestillende? -Nej.
Beklager.
Ja. Jeg har tænkt over det med børnepasning.
Måske kunne jeg åbne en dagpleje.
En af de smarte med baby-yoga.
Ja. Ville du gøre det, før eller efter du betalte din gæld?
Det ville jeg faktisk tale med dig om.
Om at du måske lånte mig pengene. Jeg ville betale det hele tilbage.
Selvfølgelig.
Det er mange penge. Kan vi tale om det en anden gang?
Jeg lover at tænke over det. Jeg skal bare hen på apoteket nu.
Kan du købe en menstruationskop?
Og noget fiberpulver. Jeg har ikke skidt i flere dage.
Jeg tager bare med.
Skønt.
Hvorfor er du så tavs?
Det er hyklerisk, du tager anstød, når du altid dropper mig for Maeve.
Eric.
-Hendes mor… -Det er ikke første gang, vel?
Nej. Vi ses næsten aldrig længere, Eric.
Du er altid sammen med Abbi og dem.
Hej.
TROPEFISK
Hej. Vi leder efter Skumle Mo.
-Det er ikke… -Hans gadenavn.
Skumle Mo. Det er mig.
Er Sean her?
Nej. Sean kom ikke hjem i aftes.
Hvis du ser ham, vil du så bede ham ringe til sin søster? Det haster.
Ja.
-Ja? -Ja?
Okay. Tak, Skumle Mo.
Et øjeblik.
Sean fik leveret dem her.
Jeg er allergisk, så kan I tage dem med?
-I ser ham nok, før jeg gør. -Selvfølgelig.
-Tak.
Jeg forstår det ikke. Må jeg ikke have andre venner?
Jeg føler, at du hellere vil hænge ud med de seje. Jeg bliver ladt i stikken.
Jeg vil ikke hellere hænge ud med dem, Havrekiks.
Men nogle gange har vi mere til fælles.
Nævn én ting, der er sket i mit liv for nylig.
Går du i kirke igen?
Nej, det gør jeg faktisk ikke!
Jeg har krise over det, men det ved du ikke,
fordi du er ligeglad med alt, der ikke handler om dig.
Det er… Nej, det er urimeligt.
Hvordan er det urimeligt? Sig frem.
Hov.
Du godeste!
Jeg kan ikke stoppe. Eric, hjælp!
Havrekiks! Åh gud!
Havrekiks! Er du okay? Giv mig din hånd.
-Jeg har gran i øjet. -Giv mig din hånd!
-Åh gud. -Jeg har noget i øjet.
-Lad mig se dit øje. -Jeg har det fint!
Forpulede halskrave!
Blomsterne.
-De overlever. -Hvad gør vi?
-Det skal nok gå. -Sæt dem tilbage i hullerne.
Nej, Havrekiks.
Nelliker yderst. Roser inderst. Følg farvekoden.
Vi har da også ting til fælles.
Selvfølgelig har vi det.
Jeg mener bare, at der er dele af mit liv, som du ikke helt forstår.
Såsom hvad?
Såsom at jeg er kristen.
Eller at min familie ikke har så mange penge som din.
Og vi taler ikke om race.
Jeg prøver bare at sige, at vi er meget forskellige,
og vi taler ikke om det.
-Okay. Hvorfor bebrejder du mig? -Jeg bebrejder dig ikke.
Jeg siger bare, hvad jeg føler.
Okay. Vi kommer for sent.
Lad os få styr på det her og…
Herligt.
Constable.
Berømt for landskabsmalerier, især af Suffolk,
hvilket lyder kedeligt, men i hans hænder dirrer disse landskaber af drama.
Ulmende flodbredder…
AISHA MØDES
…smattede broer, træer, der lever, ånder og bevæger sig.
Han elskede piletræer.
MØDES PÅ TOILETTET?
Deres grene, der styrter sig i bølgerne. Man kan mærke den fugtige morgenluft.
Han malede en anden form for følelse.
Ja?
Må jeg gå på toilettet?
Ja. Undskyld. Ja, selvfølgelig.
Hvor kom jeg til? Nå ja.
Constables ikke-anerkendte geni.
Denne instinktivt levende, bevægende…
Må jeg røre dig?
Jeg tager testosteron, så jeg troede ikke, jeg fik menstruation.
Bare rolig. Jeg er ligeglad.
Er du okay?
Ja.
Jeg er bare… Giv mig et øjeblik.
Svar nu. Tag telefonen, din nar. For helvede da.
-Åh gud. -Hej.
Hej.
Vi fandt ham ikke.
Blomsterne knækkede på midten. Undskyld.
Er du okay?
Ja. Jeg ville bare ønske, Sean tog sin telefon.
SEAN HVOR FANDEN ER DU?
Vi skal snart begynde.
Venter I på nogen?
Nej, alle er her.
Skal vi få det overstået?
-Ja. -Faktisk…
Vent. En blomst.
Hvad laver de her?
Din mor skulle ikke være alene, så jeg inviterede dem. Er det okay?
Det var sødt gjort. Tak, Aimes.
Godt. Jeg havde tænkt på, hvem der skulle bære kisten.
Nå ja.
Kom så.
-Hej. -Tak, fordi I kom.
Hej.
Mors yndlingssang.
Jeg elsker den sang.
Okay, i min retning.
Drej.
Undskyld. Okay.
Dem, der kan, må gerne rejse sig.
Det betyder dig.
Beklager, wi-fien er…
Skal vi vende om?
-Starter vi forfra? -Nej, fortsæt.
-Skal vi bakke lidt? -Otis, fortsæt.
Undskyld.
-Kom nu, Otis. -Gå nu bare.
Min tå.
Kom så.
Kors. Jackson.
-Rolig. -Pis. Undskyld.
Okay, langsomt.
-Jeg klemmer mig ud. -Går vi rundt om? Okay.
Rolig. Ret hende op. Ret op.
Pas på fingrene. Vent.
Velkommen til, alle sammen. Beklager den musikalske afbrydelse,
men Erin synger sikkert sin yndlingssang, hvor end hun er.
Forhåbentlig.
Jeg hedder Samantha. Jeg er jeres celebrant i dag.
Og vi er samlet her, så Erin Villig kan…
Wiley. Erin Wiley.
-Wiley? -Ja.
-Det ligner, der står Villig. -Der står tydeligvis Wiley.
…så Erin Wiley kan leve videre i vores minder.
Erin blev født i Moordale, og hun efterlader sig to børn.
Tre.
Tre børn.
Maeve, Sean og Elsie,
som var hendes livs lys.
Livet som alenemor var udfordrende,
men hun var en kvinde,
der påtog sig opgaven med overskud og begejstring.
-Hvad laver du her? -Undskyld, jeg kommer for sent.
Velkommen til.
-Hvem er de folk? -Jeg har ringet til dig.
Hun elskede at lytte til musik, snakke med venner.
Og
jeg tror, vi alle kan finde trøst i tanken om, at der er en ny stjerne,
der skinner særligt lyst på himlen i nat.
Det her er alle tiders. Helt fantastisk.
-Det er noget vrøvl. -Hold kæft.
Men det er smukt udformet.
Tak.
Hold op.
Jeg har en tilføjelse.
Nej. Sean.
Hvis det er okay, vil jeg gerne sige et par ord…
-Tak. -Lad være.
…om min mor.
Sean.
Min elskede mor
døde, mens hun lavede, hvad hun elskede.
At tage stoffer.
Hold nu op. Ingen købte det med "en skinnende stjerne på himlen", vel?
Nej, det ville være mere passende,
hvis jeg som hendes søn
delte nogle historier om Erin fra vores barndom.
Skal jeg fortælle om de lege, vi legede?
Skal jeg? Nummer et, fodbold i mørket.
Det var en god leg, hvor mor smed os ud af campingvognen midt om natten,
så hun kunne blive høj og knalde med en fyr ved navn Greg.
Så var der selvfølgelig "smøgjagt" eller "jagten på cigaretten".
Her gik vi over i parken
og måtte kravle rundt i mudderet og lede efter cigaretskodder,
der var lange nok til at ryge, fordi pengene var sluppet op.
Og… Jeg har masser. Jeg kan blive ved.
-Min favorit… -Stop, Sean. Det er nok.
Du ydmyger dig selv.
Hold nu op.
Som om en fin kjole og et pænt foto overbeviser folk om,
at vores mor andet end en klam junkie.
Ud.
Ud!
Fint. Med glæde.
Farvel, mor.
Jeg tror, vi holder en lille pause.
Sean.
Sean, lad være med at flygte.
-Hvorfor er du så egoistisk? -Jeg kan ikke fake som dig.
-Jeg vil give hende en pæn afsked. -Det er ikke fair.
Hvad er ikke fair?
Du slipper væk herfra, men jeg ender med at dø alene ligesom mor.
Du kan godt blive clean.
Det betyder ikke noget.
Du vender alligevel bare tilbage til dit liv i USA og glemmer alt om mig.
Jeg smutter.
Gør det ikke. Vi siger farvel til mor.
Hun sagde ikke farvel til os, gjorde hun?
Kundemeddelelse. Halv pris på alle tropefisk.
Denne koala-tingest er fantastisk. Se, hun sover allerede.
Pis.
-Hvad laver du? -Jeg gemmer mig.
-For hvem? -For ham.
Det er Dan! Pis. Så havde han virkelig et motorcykeluheld.
-Hvordan kender du Dan? -Hvad laver du?
Det er ham, jeg har set.
For helvede da.
Hvad?
Det er Joys far.
Hvad, du og Dan…?
Ja.
Hvor sikker er du på, at han er faren?
Tja, 95 % sikker.
For helvede da!
-Har du haft sex med ham? -Nej.
Jeg kan faktisk godt lide ham.
Du ved vel, I ikke kan ses mere?
Ja. Selvfølgelig.
-Pis. -Det er kraftedeme typisk.
Du er tidligt hjemme. Er du okay?
Jeg vil ikke tale om det.
Hvis det er okay.
Okay.
Må vi spise kagen?
-Tror du, hun er okay? -Det håber jeg.
Hej, unger.
Hej.
Bare så I ved det, har jeg endnu en begravelse i eftermiddag.
Så…
Okay.
Ja.
-Jeg leder efter hende. -Okay.
Det er okay.
-Hvordan går det? Godt. -Godt.
Jeg arbejder med heste.
Gør du?
Fik du
fortalt det til dine forældre?
Ja, det gjorde jeg.
De tog det ret pænt.
Det er fantastisk, Adam. Det er kæmpestort.
Jeg er så stolt af dig.
Jeg har stadig svært
ved at være helt ude af skabet.
Hvornår holdt du op med at skamme dig?
Det er en lang rejse.
Men du er nødt til at tro på, at du fortjener gode ting.
Og du er nødt til at elske dig selv, Adam.
Ja.
Jeg ved godt, vi ikke
passede sammen.
Men jeg savner dig.
Du er helt og aldeles
"språlende".
Undskyld, mener du sprudlende?
Ja, jeg gjorde.
Colin, nej.
Hvad?
-Jeg kan ikke finde hende. -Skal vi bede alle om at gå hjem?
Hun kommer tilbage. Tror jeg.
Okay.
Hun banker hele tiden på uret til mig.
Fundet.
Får jeg rabat, hvis jeg dør af flovhed?
Jeg kan tjekke brochuren, men jeg tvivler.
Jeg behøvede ikke et publikum.
Aimee ville bare hjælpe.
Din bror lider.
-Hun var ikke kun slem. -Selvfølgelig ikke. Ingen er kun slem.
Det her er helt forfærdeligt.
Og de fleste her forstår ikke det dysfunktionelle familiepis.
Men selvom det er svært, ville du ære Erin.
Det kan du virkelig være stolt af.
Så gå derind igen, og fortæl dem om din mor.
Okay.
-Alt okay? -Ja.
Okay, pausen er forbi.
Nu skal vi til mindetalen, som Erins datter, Maeve, vil læse op.
Okay.
MORS MINDETALE
Undskyld.
Alt, min bror sagde, passer.
Min mor var misbruger.
Da jeg var otte, hjalp hun mig med min første forretning, at vaske biler.
Hun lærte mig at spotte loyale kunder og at få gode drikkepenge.
Hun elskede at synge, selvom hun sang rædsomt
og aldrig kunne teksterne.
Og vi sultede aldrig,
hvilket var ikke så lidt imponerende.
Selv når hun var høj, lavede hun disse åndssvage pandekager
med smilende chokoladeansigter.
Ret lækkert.
Og jeg tror…
Undskyld.
Ja.
Det, jeg prøver at sige, er, at en mor kan være en lorteforælder,
men man kan stadig elske hende og ønske, at hun får det bedre.
Man kan være misbruger og stadig være storsindet og kærlig.
Jeg hader hende for alt, hun udsatte mig for, men…
Jeg savner hende også med hele mit væsen.
Okay.
Nu hvor ceremonien har nået sin afslutning,
og vi vender tilbage til dagligdagen,
håber jeg, I har fundet trøst, i at vi alle var samlet her i dag.
Tak.
Kender du den?
Ja.
Tror du…
Det tror jeg.
-Okay. -Ja.
Hvem er det?
Kom så!
Alle sammen! Kom så!
-Jeg ser, om han er okay. -Okay.
Tak.
Hej.
Hvad sker der?
Jeg har lige…
Jeg ville bare se, om alt var okay.
Ja, alt er fint.
Jeg kommer straks. Tak.
Ja. Selvfølgelig.
Hvad?
Jeg ved sgu ikke. Han er lidt sær.
Beau?
Hvad prøver du at sige?
Er han ikke drønintens?
Er du jaloux?
Nej. Jeg er bare bekymret, fordi det går så hurtigt.
-Jackson, han er min kæreste. -Ja.
Jeg ved, du har det svært i øjeblikket, men jeg er glad.
-Okay så. -Var det alt?
-Ja. -Okay, vi ses derinde.
-Det var godt at se dig. -I lige måde.
Pas på dig selv.
-Hej. -Hej.
Alt vel?
Ja.
Jeg hentede bare Vivs ting.
Undskyld mig.
-Hej, Jeffrey. Tak, fordi du kom. -Cynthia er ked af, hun ikke kom.
Begravelser minder om Jonathan.
Selvfølgelig.
Din mor kunne være lidt af et røvhul, men det er trist, hun døde.
Og det, du sagde deroppe,
var vidunderligt.
Tak, Jeffrey.
Hej.
Hej. Tak, fordi I kom.
Maeve, det gør mig så ondt.
-Hvordan har I det? -Godt.
Jeg underviser, og Emily er tilbage på universitetet.
Ja. Jeg tager en kandidatgrad i litteratur.
Ja.
Du inspirerede mig faktisk.
-Virkelig? -Du studerer på Wallace.
-Det må være skønt. -Ja, store kanon.
Det er vildt.
Det klarer dig sikkert så godt. Den bedste på årgangen?
Nå…
Jeg er så utrolig stolt af dig.
At undervise dig og se dig blomstre op trods al den modgang
har været et af de største privilegier i min karriere.
Tak.
-Kom godt hjem. Nyd kagerne. -Det gør vi.
Aimees speciale.
Farvel, Maeve.
Jeg kondolerer.
Tak. Nyd kagerne.
Tak. Tak, fordi du kom.
Hej.
Er vi okay?
Jeg føler ikke, vi behøver at skændes. Kan vi lægge det bag os?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved det ikke.
Jeg føler ikke, du rigtigt hørte, hvad jeg sagde.
Jeg føler ikke, du hørte, hvad jeg sagde.
Okay.
Måske har vi brug for lidt tid hver for sig.
Ja.
Ja, måske.
-Fint. -Fint.
Vi ses, når vi ses.
Hvordan går det?
Ja.
Jeg klokkede i det.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg savnede dig, og jeg ville gerne føle mig vigtig,
hvilket er ynkeligt.
Jeg ville hade, hvis det var grunden til, at det ikke gik mellem os.
Der skete ikke noget?
Nej.
Lover du det?
Det lover jeg.
Vil du følge mig?
Ja.
Cyklen er herhenne.
Hvad er det dog for et land?
Åh gud. Hun ligner min bedstemor.
-Hvad laver hun? -Hej!
Kan vi få et smil?
Op med humøret, skat. Det hele er ikke så slemt.
Pas på. Her kommer hun.
Jeg smiler ikke, for jeg har lige været til en begravelse!
Jeg smiler heller ikke, fordi I taler til mig!
Forpulede pikhoveder!
Jeg kondolerer.
Ja!
-Adam. -Hej, far.
Jeg har det lidt underligt efter begravelsen, og jeg tænkte på,
om vi kunne hænge ud?
Ja, bestemt.
Din skjorte sidder lidt sjovt.
Nå.
Er du sammen med hende damen? Undskyld. Jeg skal ikke forstyrre.
Hvad laver mors jakke her?
Mor?
-Mor, er du derinde? -Nej, hun er ikke.
Adam.
Jeg var bare…
Jeg skulle bare hente noget.
Ja.
Adam. Vær nu sød, Adam.
Hvad kan vi hjælpe dig med, Nicky?
Min teenager er nonbinær,
og da de fyldte 18, gik de til lægen og begyndte at tage testosteron.
Og nu tror jeg, de vil have en topoperation.
Jeg vil gerne forstå for at støtte dem, men de vil ikke tale med mig.
Har du haft en åben dialog med dit barn tidligere?
Jeg reagerede ikke så godt, da de sprang ud.
Jeg følte mig magtesløs.
Det lyder, som om tilliden mellem jer har lidt et knæk,
og det kan tage tid at genopbygge.
Som forælder ved jeg, at det kan være svært
at føle, at man bliver holdt udenfor.
Men hvis du sætter dig ind i, hvad der foregår hos dit barn,
kan det være en stor hjælp.
Du skal vise, at du mener det alvorligt,
at du vil med på deres rejse,
og at de ikke behøver at forklare sig over for dig.
Det er vigtigt
at fortælle dem, at man elsker dem, for den de er.
Teenagere vil altid have ting, de ikke fortæller deres forældre,
men det er vigtigt at skabe et miljø,
hvor de tør dele med dig, hvis de har brug for det.
Hvis du er åben, nysgerrig og medfølende, tror jeg ikke, du kan gå helt galt i byen.
Tak. Det er en stor hjælp.
Dine resultater er lige ved at loade.
Prøverne er helt tydelige.
Det er ikke en kræftknude.
Gudske-fucking-lov!
Mor!
Undskyld.
Jeg er bare meget glad. Undskyld.
-Tak. -Tak.
Tak.
MIN VEJ MOD HELING
MIN KUNST. JEG BLIVER VRED, NÅR MÆND SIGER: "SMIL"!
KVINDER BØR IKKE SKULLE VÆRE BANGE!
Vores sidste lytter i aften er Ruby.
Hej, Ruby. Hvad kan vi hjælpe dig med?
Jeg har et spørgsmål til O.
Jeg ville bare vide, hvordan det føles
at foregive at være så sød og venlig og medfølende og hjælpsom,
når du i virkeligheden er en mobber.
Beklager, Ruby. Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Jo, du gør.
Og det samme gør alle andre, når de ser den video, jeg har tagget dig i.
Nej. Næste lytter.
Det må I undskylde.
Vi har… Ja. Okay.
Det næste opkald er fra Rob. Hej, Rob. Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Sengevæder!
ELLEN: PRAKTIKKEN ER SÅ VILD! MØDER SÅ MANGE FORLÆGGERE.
HVORNÅR ER DU TILBAGE?
Hvem var det?
Ellen. Hun spørger, hvornår jeg kommer tilbage.
Hvornår tager du tilbage?
Ingen anelse.
Jeg tror måske, jeg bliver her.
Hvad med kurset?
Jeg har brug for stabilitet.
-Du sagde, du elskede Wallace. -Men jeg savnede dig.
I lige måde.
Du får måske ikke den chance igen. Jeg vil sikre mig, du gør det rigtige.
Jeg har styr på det. Jeg vil være her med dig.
Skal vi prøve igen?
Mor?
Mor, er du okay?
Jeg har lavet toast.
Otis.
Otis, er du okay?
-Otis. -Okay, stop.
Jeg ved ikke, hvad der sker. Jeg tænker hele tiden på min mor.
-Tænker du på din mor? -Ja… Nej.
Ikke på en underlig, klam, sexet måde.
Hvorfor tænker du på din mor?
Jeg ved det ikke. Jeg plejede at have problemer med sex…
Jeg troede, jeg var kommet over det, og…
Nu skammer jeg mig, og har lyst til at dø.
Nej. Din mor er lige død. Jeg taler konstant om mødre.
Okay. Bare ti stille. Det er fint.
Vi behøver ikke gøre noget. Bare læg dig ned.
-Det har været en underlig dag. -Ja.
En underlig dag.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil