De Beauvoirs arbejde gennemsyres af patriarkalske værdier.
Hun spørger, om vi bedre kan frigøre os i en mandeverden
end ved at kræve det, kvinder har brug for,
en total udtræden af det eksistensmodus.
Hvad foreslår du? At kvinder skal flytte ud i et stort kollektiv?
Nej, lille skat. Mændene.
-Mangler I noget? -Mor.
Kom nu. Du skal prøve lakseterrinen.
Du burde ligge i din seng. Giv mig det.
-Skildpadde, der er fest. -Kald mig ikke det. Jeg hader det.
-Men din næse ligner en skildpaddes. -Giv mig det.
Se, hvad du har gjort.
Jeg får ballade. Jeg skulle holde øje med dig.
Hent noget salt.
Vi har læst et sted, at ledere er kompromitterede
af metaforiske og psykologiske instinkter.
Skal vi ikke lege en leg?
Fandt du saltet?
Jeg skulle bare hente glas.
Vær nu ikke jaloux.
Godmorgen, Skildpadde. Er Otis ikke tilbage?
Nej. Han har været hos Maeve hele weekenden.
Han har terminsprøve i dag. Jeg føler, han lukker mig ude.
Måske er han flov over, at Maeve er her.
Flov? Hvorfor dog det?
Du kan måske være lidt mindre intens.
Som en af de afslappede, seje vennemødre.
Jeg er afslappet.
Jeg har besluttet mig for at give dig pengene.
Åh gud. Tak.
Hvad er det?
Det er en "søsterkontrakt", så vi begge er indforståede med vilkårene.
Den er godt nok lang.
Ja.
Tænk over det. Tag dig god tid.
Det haster ikke. Og når du skriver under, overfører jeg pengene.
Du er ikke afslappet.
Jeg starter måske på skolen i dag.
Virkelig?
Ja.
Det er min mor.
Har du et øjeblik?
-Hvis det handler om O, så nej. -Det gør det ikke.
Showet er i sat på pause, indtil de løser det,
med at hun blev slettet.
Aflyst, mor.
Det er ikke derfor, jeg ringede.
Jeg tænkte på, om du og Maeve havde lyst til at spise med i aften.
Det bliver meget uformelt.
Afslappet.
Slet ikke intenst.
Lad mig spørge. Mor spørger, om du vil spise med i aften?
Det er ikke en god idé.
Maeve og jeg kom skævt ind på hinanden, og…
Jeg vil gerne lære hende bedre at kende.
Hun vil lære dig bedre at kende.
-Fint. -Ja?
Det lyder hyggeligt.
-Åh. Godt. -Vi kommer senere.
Okay, farvel.
Undskyld, hun trængte mig op i en krog.
-Åh. -Jeg åbner.
-Kom ind. -Du er ikke Jean. En fremmed.
Hej, Jean. Latte med skummetmælk, ikke sandt?
-Tak. -Lækkert hus!
Bortset fra træhytten foran. Den er skummel.
Min eks byggede den. Den skal ned. Jeg har bare ikke haft tid.
Undskyld. Har jeg glemt noget?
Jeg vil bare sludre.
Jeg smutter.
Herinde.
Min dysfori har aldrig været værre.
Jeg prøver at passe på mig selv og udstå det,
men jeg venter konstant på det næste nederlag.
Jeg kan ikke slippe den følelse.
Den er der, når jeg vågner, når jeg skal sove.
Gid jeg kunne være barn igen.
Det var sidste gang, jeg følte mig som mig selv.
SÆDKLINIK VI HAR INTET PÅ DENNE DONATION
Værsgo. Din mors den bedste.
Er du klar til din terminsprøve?
Jeg fik en mail, om at der intet data er om min sæddonor.
Jeg troede, du ville vente til efter terminsprøverne.
Jeg ved, I skjuler noget for mig.
Jackson, du skal klare dig godt.
Det er dit sidste år på gymnasiet. Du skal holde fokus.
-Hvad foregår der? -Der foregår ikke noget.
Det er bare en fejl.
Hold op med at stirre.
Din tåbelige Jesus.
Eric! Din toast brænder på!
Skulle Joy have haft en "babyccino"?
Jeg kom for at give dig en opdatering.
Det hele gik lidt amok på stationen.
"Terry" er meget utilfreds med mig,
men jeg tror stadig på, at vi kan få showet til at fungere.
Vi skal bare lave en handlingsplan og omgruppere.
Sagen er den, Celia…
Jeg tror ikke, jeg er den rette vært til showet.
Nå.
Jeg troede, jeg kunne jonglere med alt, men det er meget sværere, end jeg troede.
Men sidste gang var meget bedre. Du kom ind i rytmen.
Jeg trænger bare til at være mor nu.
Hej, alle sammen. Fundraiseren nærmer sig.
Vi mangler stadig folk til billetter og catering,
så skriv til mig, hvis…
I vil hjælpe til.
Det var så modigt af dig at oute O.
Ja. Jeg pissede engang i min garderobe, da jeg var fuld,
så du skal ikke være flov.
Indskrivningen foregår dernede.
-Okay. -Held og lykke.
-Vi ses. -Ja.
Ruby. Hej.
Jeg er virkelig ked af det, jeg sagde om os og Maeve.
Det var dumt, og jeg gik i panik,
og så siger jeg nogle gange nogle dumme ting.
Men jeg tror stadig, vi kan vinde, hvis vi lægger det bag os.
Jeg arbejder for en anden nu, Otis.
STEM PÅ CONNOR PEARSON
-Et badge? Hold nu op. -Skrid, Connor.
-Hvem fik dig til det? -Ingen. Jeg er løsgænger.
Dig?
Det er imod reglerne bare at stille op.
Der er ingen regler, Otis.
Og Connor er ligeså værdig som jer to.
Men jeg har haft min kanal i årevis.
-Terapi har været en del af mit liv. -Min far er også terapeut.
Og jeg har min egen kanal. Mest om gaming.
-Men Ruby hjælper med at rebrande mig. -Ja.
Vi har shoppet.
Connor. Ingen vil stemme på dig.
Undskyld. Vi vil hellere stemme på ham end på en af jer to.
I er problematiske.
-Undskyld mig. -Jeg er ikke.
Og vi har gratis huer! Til alle!
-Stem på Connor! -Tag to.
-Jøsses! -Stem på Connor!
-Så er det godt. -Ja!
Jeg regnede det ud.
Meningen med livet?
Nej, det, jeg vil fotografere. Jeg er startet. Vil du se?
-Skulle vi ikke ikke tale sammen? -Vi må godt være venner.
Ja.
Kom så!
Tys, lille plante, sig ikke et ord
Mor køber en sangfugl til dig
ELEVSERVICE
ELEVINDSKRIVNINGSFORMULAR
SKJULT NUMMER
-Hallo. -Hej, Maeve? Det er Mo.
Ham den skumle.
Ja, hej.
Sean bad mig sige, at du skulle hente din mor.
Hvor er han da?
Han er smuttet. Han tog alle sine ting.
Okay. Ses.
Nå.
Hej, Maeve.
Hej.
Det gør mig ondt med din mor.
Får skævbidere frikort, når de har en død mor?
Elskværdigt.
Nå,
det er de jeans, jeg havde på den dag,
jeg blev overfaldet i bussen.
Jeg vil gerne smide dem væk, men jeg kan ikke.
Hver dag føler jeg mig mere som mig selv, og det er skønt.
Men nogle gange føler jeg,
at selv når jeg laver noget rart,
som at spise is…
…føles det, som om jeg har dem på.
Som om det aldrig går væk.
Så det her er min idé.
De er geniale.
Du har hjulpet så meget. Du bliver en fantastisk lærer.
Tak, men det her er din fortjeneste.
Elever, der skal til terminsprøve, bedes gå til første sal.
MAEVE: MÅTTE SMUTTE, VI SES HOS DIG KL. 17.
OKAY. GÅR IND TIL TERMINSPRØVE NU.
-Stem Connor. -Stem på Connor.
Jeg forstår det ikke.
Du er så forelsket.
Denne vej.
Dørene lukker.
Kører op.
Hallo?
Sarajevo, Beograd, Sofia.
-Hvad er Montenegros hovedstad? -Podgorica.
-Sikker? -Ja.
Den hed Titograd mellem 1946 og 1992, men det er en bagatel.
-Du er med. -Tak.
Viv.
Hej.
Hvorfor talte du med ham fyren?
Hvem? Han spurgte mig bare om prøven.
Fordi det så ud, som om du lagde an på ham. Det var derfor.
Det gjorde jeg ikke.
-Lyv ikke. -Geografi, denne vej.
Jeg tror, de går ind nu, så…
Du går ikke fra mig.
Det gør ondt, Beau.
Av, hold op.
Hvad laver du?
Vær ikke nervøs. Det kommer til at gå så godt.
Hallo?
Telefonen er død.
Er du sikker?
Nej, jeg havde bare lyst til at blive her med dig lidt længere, Otis.
Hallo?
Åh gud.
Vi er fanget herinde. Vi løber tør for luft, O.
Vi løber tør for luft og ilt og dør måske.
-Hvad laver du? -Prøver at ignorere dig.
AC/DC. Adam and the Ants.
Bowie, David. Carpenters.
Den virkede i morges.
Men den virker ikke nu. Den sidder fast igen!
Du kommer for sent, så hvis du bare tager trappen…
Nej, jeg venter med dig.
Undskyld mig. Siobhan, hej.
Jeg skal til terminsprøve om præcis ti minutter. Ovenpå.
Og elevatoren er i stykker igen.
Okay.
-Jeg henter rektor Lakhani. -Ja.
Jeg har fået nok.
Du har et skælmsk blik.
Eksamensreglerne gælder fra nu af.
Hvis I har forbudte genstande…
Jeg har ikke repeteret.
…elektroniske enheder, skal de afleveres nu.
Afleverer I dem ikke, kan jeres resultater blive annulleret.
I har alle en eksamensopgave på bordet. Åbn ikke opgaven, før jeg siger til.
I har 60 minutter til at færdiggøre.
Tiden starter nu.
Okay. Tag det roligt, alle sammen.
Gå mod udgangen, og lad jeres eksamensopgaver ligge.
-Åh gud, jeg hader ild. -En efter en. Ikke løbe.
Forhold jer i ro, alle sammen.
Gå i to adskilte rækker bag mig.
Vi går ned ad trappen, udenfor og mødes ved samlingsstedet.
-Bare rolig. -Bliver det ubehageligt?
Okay. Det gør ikke noget.
-Vi må nok finde et alternativ. -Hvordan kommer vi ud?
-Dør vi? -Ingen dør. Vi dør ikke.
Irriterende, ikke?
Ikke at kunne nå derhen, hvor man skal.
Hvad sker der? Det er meget forstyrrende.
-Ros, kan du ordne alarmen? -På vej.
Jeg har bedt pænt om at få elevatoren udskiftet,
og intet er sket.
Så ja, jeg tillader mig at være lidt forstyrrende.
For jeg er ærligt talt pisseirriteret.
Jeg har andre ting at bekymre mig om.
Om jeg får et godt prøveresultat.
Hvad jeg skal have til aftensmad i aften. Normalt hverdagspis.
Men i stedet spilder jeg min tid på at forklare,
hvorfor tilgængelighed er vigtigt, når det burde være en selvfølge.
Jeg troede, du ordnede den.
Ja, den er bare noget lort.
Jeg bebrejder ikke nogen specifikt.
Det er alles skyld.
-Hvad sker der? -Det er alles ansvar.
Elevatoren er i udu. Igen.
Hvis skolen har råd til lydbade, fælles harmonibier…
Red bierne!
…har de uden tvivl råd til en funktionel elevator.
Og jeg ved godt, det ikke er glamourøst, men det er vigtigt,
at I lytter, når folk beder om noget, de har brug for.
Jeg tror, der er tale om en stor misforståelse.
-"Stor misforståelse." -Vi kan ordne det.
-Kom til os, hvis I… -Det er ingen misforståelse.
Det er en tilføjelse.
Ingen af jer indså, at I netop efterlod mig,
da skolen kunne være brændt ned.
Jeg plejede at bruge tegnsprog som barn,
men da jeg startede i udskolingen, var muligheden der bare ikke.
Jeg var så flov over at bede om det.
Så jeg lader, som om jeg klarer mig fint.
Det er så hårdt arbejde.
Mundaflæsning, at få folk til at tale på mine vegne,
ingen noter i timen.
Det er så udmattende.
Jeg ville ønske, at folk forstod,
at vores problemer stammer fra barrierer i samfundet
og ikke fra vores handicap.
-Hvem er det? -Jeg har aldrig set ham før.
Han går her ikke.
Det er bare min kæphest.
Jeg ringer til en tekniker, og så får vi styr på det her.
Indtil da bedes I gå tilbage til eksamenslokalerne.
Nej. Det er ikke godt nok.
Hvis Isaac ikke kan aflægge prøve, gør jeg det heller ikke.
Ja. Ved du hvad? Vi bliver her, til den bliver ordnet.
Åh gud. Laver vi en af de der protester?
Som de berømte, nøgne folk i 60'erne med de sjove, små numser?
Hvordan har de fået din mor derind?
Hendes aske.
Vi skulle sprede dem sammen.
Sagde Sean noget, før han gik?
Bare at han ville forsøge at blive clean.
Og at hvis han blev her, kunne han ikke gøre det.
Okay, klart.
Hvorfor plastikken?
-Jeg er allergiker. -Okay.
Vil du spille Zoltans tempel?
Ja.
Okay…
Du er den lyserøde skovsnegl.
Hvorfor er jeg sneglen?
Fordi den er lyserød.
Hej. Jeg kommer med hø, men traktoren er i vejen.
Flytter du den?
Jeg kommer om et øjeblik.
Traktor.
Okay.
Nøglen i der.
Okay.
Hvad har du gang i?
-Hvad sker der? -Er du inkompetent?
Adam, hvad fanden? Kom ned, nu! Kom nu, hurtigt.
Hvad fanden?
Undskyld.
Jeg lader dig være alene i et kvarter!
Du skal holde, hvad du lover, og være tro mod dine kerneværdier.
Åh gud, tager du pis på mig?
DAN: UNDSKYLD FOR DET MED BIOGRAFEN. KAN VI MØDES?
MIN DYREBARE
-Hvad laver du? -Jeg river træhytten ned.
Det kan jeg se, men hvorfor gør du det lige nu?
Fordi det er grimt og irriterende, og jeg vil ikke se på det mere.
Tante Jo-Jo hjælper til. Kom så.
-Hvad laver du? -Jeg hjælper.
-Kan du bruge en hammer? -Jeg ved, hvordan man gør.
Vend den om.
-Der er en krog på den anden side. -Jeg ved, hvad jeg laver…
-Hvad har du gjort? -Du er en kontrolfreak!
Nej, jeg er ej! Hop af mig!
Du skal absolut detailstyre alt!
Hvem fanden laver en håndskreven søsterkontrakt?
Det er så analt!
Hvorfor må jeg ikke bruge min egen dømmekraft?
Fordi din dømmekraft er elendig!
Og hvad skal det betyde?
Okay. Hvad kostede den elektriske ansigtsmaske?
Den kostede 250 pund, hvilket er ret billigt,
for den kostede 350 pund, men jeg købte den på udsalg.
Men du er dybt forgældet, Joanna!
Jeg tror bare, du ville have gavn af lidt terapi.
Åh gud! Seriøst?
Ja.
Vores barndom var ikke så slem!
Terapi har hjulpet mig ekstremt meget,
og jeg tror, du ville kunne skabe struktur i dit liv.
Ja, for du har virkelig fået styr på lortet.
Du står herude og river en træhytte ned, når du burde tale om ham, der byggede den,
som troede, han var far til dit barn!
Hvordan er den person ikke et stort kaos?
Jeg siger bare, at du ikke har bearbejdet alle de år med misbrug.
Og derfor er alt det her bare dig, der saboterer dig selv.
Hele dit liv ville være anderledes.
Pis.
CAVENDISH GYMNASIUM
Hej. Er du okay?
Ja.
Sådan!
Åh gud!
Er det ikke skønt at se unge mennesker være så passionerede?
Vi vidste ikke, du havde det sådan.
Det må være så frustrerende.
Vi vil gøre meget mere for at støtte dig.
Tak.
-Hej. -Hej.
Er I sultne? Jeg ser, om kantinen vil give os noget mad.
Jeg er hundesulten. Jeg går med.
Lad være med det der.
Jeg må ud herfra.
Skal du nå noget?
Ja, faktisk.
Min kæreste skal møde min mor i aften. Ikke at det rager dig.
Den er ikke forgiftet. Ro på.
Tak.
-Skulle vi ikke have taget pålæg med? -Nej. Alle kan lide brød.
Går det okay med dig?
Du ved, op og ned. Testosteronet hjælper uden tvivl.
-Og det går bedre med min mor. -Godt.
Jeg får glimt af, hvor godt det hele kunne være,
men jeg kan ikke styre det.
Og så… Jeg ved det ikke.
Jeg kan ikke få den behandling, jeg har brug for.
Det gør ondt.
Det er så nederen.
Jeg har overvejet en privatklinik.
Men jeg har hørt meget forskelligt.
Hvor meget gav du for det?
Min kostede omkring 10.000 pund. Min familie betalte.
Hold da kæft!
Det har vi ikke råd til.
-Jeg er hundesulten. Hvad fandt I? -Brød.
Er der pålæg, eller…
Bare brød?
Tak.
-Bare brød? -Bare brød.
Værsgo.
-Hej. -Hej.
Vil du have brød?
Er du okay?
-Skatter. -Jeg bliver ved med at se ting, Abbi.
Som om jeg får tegn fra Gud.
Gud siger, at jeg ikke skal vende min menighed ryggen.
At jeg bør blive døbt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Vil du gerne døbes?
Ja, men jeg skammer mig.
Se på alle dem derude, der kæmper for den, de er.
Hvorfor er jeg ikke sådan?
Nogle gange ville jeg give alt for at vende tilbage til min kirke.
Den fyldte alt, og jeg savner den så meget.
Ikke alle kan kæmpe, Eric, og det er okay.
Jeg støtter dig, uanset hvad.
Lad os bede sammen.
Jeg ville bare sige
tak, for alt det, du har lært mig,
før jeg går.
Hvad snakker du om?
Jeg bliver fyret nu, og jeg vil bare sige tak.
Fyret? Adam. Du er ikke fyret.
Du er dygtig til dit job.
Og bortset fra i dag har du udvist god dømmekraft.
Så ingen fyring?
Nej.
Kun hvis du bliver ved med at spilde min tid med at spørge.
Og sæt dig aldrig op på den traktor igen.
Ja, forstået.
Du er så dramatisk.
Hvordan kunne jeg tro, jeg kunne bo hos dig?
Måske fordi alternativet er at være hjemløs,
og jeg var så sød at huse dig.
-Huse mig? -Ja.
Ved du godt, at Otis tiggede mig om at komme,
fordi du var helt rundt på gulvet?
Du dukker kun op, når det passer dig.
Fordi du grundlæggende er egoistisk.
-Er jeg egoistisk? -Ja.
Dan er det måske den eneste ene, og du forbyder mig at se ham!
Alle de fyre, du har datet, har været den eneste ene, indtil du stikker af.
Gå ad helvede til!
-Gå selv ad helvede til! -Nej, gør det selv!
Pisbuks!
Jo!
Pis. Lad os tale om det. Det her er åndssvagt.
Jo, hvorfor vil du ikke tale om det?
Jo. Hvis du går nu, kan du ikke komme tilbage.
Bare rolig. Jeg kommer ikke tilbage.
Så meget for at hjælpe sin søster.
Ved du godt, at du er ude af stand til at tage imod hjælp?
Det passer ikke.
Og du kan stikke din søsterkontrakt skråt op!
-Hej. -Hej.
Kom indenfor.
OTIS KOM HERHEN NU!
Det var bedre, ikke mere mudder.
Du kom lige midt i et uheldigt øjeblik mellem min søster og mig.
Søskende kan virkelig få hinanden op i det røde felt.
Otis fortalte, at du mistede din mor.
Det gør mig så ondt.
Det er okay. Hun er ikke væk. Hun er død.
Gid folk holdt op med at have ondt. Det er irriterende.
Er det ikke?
Jeg bør gå. Det her var en fejl.
Nej, jeg vil gerne lære dig at kende,
og jeg sagde det forkerte.
Jeg er bare ikke mig selv for tiden.
Selvfølgelig ikke.
Da jeg mistede min mor, var jeg ved at falde fra hinanden.
Det var, som om min kerne var forsvundet.
Vi havde et vanskeligt forhold.
Jeg kunne stadig ikke forstå verden uden hende.
Har Otis sagt andet om min mor?
Nej.
Hun var stofmisbruger.
Det må have været hårdt for dig.
Jeg er lettet over,
at hun er væk.
Det er ikke unormalt at føle lettelse, især når man har barndomstraumer.
-Så jeg er ikke et forfærdeligt menneske? -Nej.
Vær ikke så hård ved dig selv.
Kan jeg hjælpe med noget?
Ja. Hvordan har du det med at skrælle?
Jeg er en førsteklasses skræller.
Jeg troede, din kæreste boede i USA.
Kom nu. Vi snakker bare.
Nej, hun flytter tilbage til Moordale. Hun begynder på Cavendish.
-Gik hun ikke på det seje kursus? -Hvor vil du hen?
Det virker bare underligt.
Hun må virkelig elske at være sammen med dig for at opgive det.
Ja, det gør hun faktisk. Vi er ret glade sammen.
Det går overvejende godt mellem os.
"Overvejende"?
Har du stadig sexfobi?
-Hvad? -Jeg læste det, din mor skrev om dig.
Det er fascinerende.
Det er så ufatteligt upassende.
Det tager jeg som et ja.
Ja. Vi har et par problemer.
Sexproblemer?
Ja, jeg…
Jeg har et problem. Eller havde, hvor jeg blev nervøs omkring sex,
men det blev løst.
Nu er det tilbage, og jeg ved ikke hvorfor.
Nej, jeg gider ikke det her.
Gider ikke hvad, Otis? Jeg gør ikke noget.
Hvad med at tale om dig?
Hvad med mig?
Jeg ved praktisk talt intet om dig.
Har du spurgt?
Nej.
Hvad skete der med Ruby? Ved du, hvor forfærdeligt hun havde det?
Hold dog op. Lad ikke, som om du holder af hende.
Du udnytter hende, fordi du vil vinde valget.
Hvad med alt det, du har sagt,
for at få mig til at fremstå som en mandeforkæmper?
Du kom med i min mors program. Du er grænseløs.
Er du aseksuel, eller ville du sætte mig i et dårligt lys?
Det er virkelig langt ude at sige, Otis.
Otis fortalte mig om dit kursus.
Det lyder prestigefyldt.
-Hvornår tager du tilbage? -Jeg tager ikke tilbage.
Jeg ville indskrive mig på Cavendish i dag,
men jeg ved ikke, om jeg vil starte igen.
Stor beslutning.
Ja. Måske finder jeg bare et job. Noget stabilt.
Det lyder klogt.
Hvad vil du gerne lave?
Jeg ville være forfatter.
Jeg indså, det var for konkurrencepræget.
Min lærer sagde, jeg ikke var god nok.
Så jeg vil ikke spilde min tid på det. Det giver ingen mening. Pis!
-Hold den under her. -Det er fint.
Lad os se.
Undskyld.
-Jeg tror ikke, det er dybt. -Det er fint.
Hvorfor græder jeg?
Sikket pattebarn.
Det er okay at græde.
Det er det virkelig.
Okay.
-Undskyld. -Du skal ikke undskylde.
Sæt dig der. Vi har…
Jeg føler mig bare så dum.
Jeg begyndte at tro, at jeg var noget særligt,
at jeg fortjente at være der. Jeg er bare en idiot.
Det her kommer måske til at gøre lidt ondt.
Jeg kender dig ikke så godt, Maeve.
Men du slår mig som en person,
der har opdraget sig selv fra en meget ung alder.
Og så vidt jeg kan se,
gør du et godt stykke arbejde.
Men når vi ikke har haft en tryg opvækst,
kan vi lide af lavt selvværd.
Det er noget af et slag, du har fået,
og den slags afvisninger kan gøre meget ondt.
Men jeg vil sige,
at du var god nok til at blive optaget på kurset.
Så jeg tænker, du er mindst lige så værdig til at få succes som alle de andre.
Tak.
Sæt det her på.
Jeg tror, du trænger til at have nogen, der støtter dig.
En forælder, der kan bede dig komme på benene igen,
forblive ukuelig
og bevare troen på dig selv.
Og ikke at lade én lærer afgøre din fremtid.
Okay.
Jeg har det skidt over det, jeg gjorde mod Ruby.
Men du gjorde det?
Jeg kom lige fra Belfast, og jeg var hende med den sjove accent.
Jeg var en af de eneste med en anden etnisk baggrund
og følte allerede, at noget ikke var normalt.
De andre piger talte om drenge og kysseri og forelskelser.
Der var så meget pres for at opføre sig på en bestemt måde.
Så jeg besluttede mig for
at blive venner med de populære piger, så folk ikke så, at jeg ikke passede ind.
Så begyndte jeg at lære alt, jeg kunne, om sex og forhold,
så jeg kunne foregive at være som alle andre.
Jeg var overrasket over, at det fascinerede mig.
Det var hårdt at holde facaden.
Det er udmattende…
…ikke at kunne være sig selv.
Hvad glor du på, sengevæder?
Da jeg kom på gymnasiet, oprettede jeg min klinik,
men følte stadig ikke, jeg kunne sige, at jeg var aseksuel.
Hvem vil have sexråd fra en, der ikke har sex?
Det lyder ret ensomt.
Ja.
Jeg prøvede at få venner.
Men kunne ikke åbne op uden at afsløre mig selv.
Så det var bedst at være alene.
Jeg havde ikke brug for andet end min klinik.
Det var min lidenskab. Mit trygge rum.
Så kom du og tog alt fra mig.
Dørene åbner.
Det var som syv satan. Vi vidste ikke, der var nogen herinde.
Tak.
Elevatoren er ordnet.
Skal vi så ikke aflægge prøve?
Prøverne er rykket til i morgen.
Hvad?
Og vi får udskiftet elevatoren.
Det var på tide.
-Vi klarede det. -Ja.
Det var spændende.
Skal vi hænge ud?
Beklager, jeg troede, jeg havde det bedre, men det hele roder lidt,
så jeg trænger nok til at sove lidt.
Okay. Jeg er her, hvis du har brug for mig.
Ja.
Tak.
Jeg har tænkt over dit penisproblem.
Okay. Jeg har ikke brug for dit input.
Din mor sagde, at din far smuttede, da du var yngre.
-Og at det var hårdt for hende. -Ja.
Hun havde et sammenbrud. Det var forfærdeligt. Hvor vil du hen?
Jeg tror ikke, du er bange for at have sex, Otis.
Du er bange for at få knust dit hjerte som din mor.
Jeg ved, du ikke vil have råd fra mig,
men du bør give slip på den frygt, for man kan ikke elske nogen risikofrit.
Sabotér ikke dig selv.
Ruby, hjælp!
Okay. Én ad gangen. Ja. Vi når til jer alle.
Tænk, at han rent faktisk vinder.
Ja. Det er vel min karma.
Du begik en fejl.
Men ingen har det bedst alene. Du burde undskylde.
Vi ses, Otis.
Adam.
Jeg har prøvet at ringe.
-Er du okay? -Nej!
Nej, jeg er ikke.
Jeg lavede en fejl på job, og min første tanke var,
at min far ville være skuffet.
Du har fået mig til at føle mig elendig til alt, siden jeg blev født.
Jeg vil ikke føle mig som en fiasko, for jeg er ikke en. Du er en fiasko.
Du er bare en sørgelig mand,
der har et job, han hader, fordi han er for bange til at gøre andet.
Jeg troede, du var interesseret i mig.
Men det handlede bare om at finde sammen med mor igen.
-Adam, det er ikke sandt. -Jo, det er.
Du kan ikke lide mig, så hold op med at lade som om.
Nogen hjemme?
Mor?
Hov.
KÆRESTE ROZ
ITALIEN ER SMUKT, MEN JEG GLÆDER MIG TIL AT SE DIG NÆSTE UGE.
DE KÆRLIGSTE HILSNER, JEROME
Jerome?
Jeg er hjemme!
-Hej, skat. -Hej.
Hej. Undskyld, jeg kommer for sent.
Det er okay.
Jeg sad fast i en elevator.
Maeve og jeg har hygget os.
-Ja? -Ja.
-Skal vi spise? -Gerne. Jeg er ved at dø af sult.
HEJ ABBI, JEG VIL GERNE STÅ FOR CATERING TIL FUNDRAISEREN.
BEAU: HVOR ER DU? HVORFOR SVARER DU IKKE?
BEKLAGER, AT JEG BLEV VRED TIDLIGERE. JEG SYNES, DU OVERREAGERER.
DU VED, JEG ER STRESSET. DET ER FJOLLET, VIV.
DU GØR MIG BARE LIDT SKØR. FORDI JEG ELSKER DIG SÅ HØJT.
Mine forældre har løjet. Jeg ved måske, hvem min far er…
Viv?
Pis. Hvad er der sket?
Du havde ret med Beau.
Det er okay.
Fed pladesamling.
Fed T-shirt.
Jeg hyggede mig.
Ja.
Er du okay?
Jeg tager tilbage til USA.
Okay.
Jeg vil ikke miste dig, Otis.
Du mister mig ikke.
Det er kun et par uger.
Vi finder ud af det. Vi har gjort det før.
Jeg har altid drømt om at slippe væk.
Jeg elsker det så meget derovre.
Jeg føler mig så anderledes. Som
den bedste udgave af mig.
Siger du, du ikke ved, om du kommer tilbage?
Det kunne stadig fungere.
Jeg er ikke så sikker.
Jeg ville føle, at jeg holdt dig tilbage.
Jeg tror, vi begge ved,
det er for hårdt.
Jeg elsker dig.
Otis.
Jeg skal gå.
Okay.
Jeg lukker øjnene.
Jeg kan ikke se dig gå.
Farvel, Otis.
Farvel.
Godmorgen.
Hej, skatter. Hvad skal vi her?
Jeg tager til USA igen.
Jeg må rette op på noget først.
Jeg ville sige undskyld.
Jeg har opført mig som et pattebarn
og indset, at det ikke var tanken om, at I to var sammen.
Det var tanken om at miste jer begge.
Det gik op for mig, at I er min eneste familie.
Maeve, du kan aldrig miste os. Nogensinde.
Nej.
Okay, godt.
Jeg synes, I to bør udforske det her.
I behøver ikke min tilladelse, men jeg forstår.
Og vil I hjælpe mig med at sprede min mors aske i dag?
-Ja. -Selvfølgelig.
Tak. Okay. Vi kan droppe det akavede nu.
-Godmorgen i øvrigt. Goddag. -Godmorgen.
Skal det ikke være mere naturskønt?
Nej. Jeg har gode minder med mor her.
Og så kan jeg besøge jer.
Okay.
Farvel, Erin.
Farvel, mor.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil