‫יצירתה של דה־בובואה‬ ‫ספוגה בערכים פטריארכליים.‬
‫היא שואלת כיצד ניתן‬ ‫להיות משוחררות יותר בעולם של גברים,‬
‫במקום לדרוש את מה שנשים זקוקות לו באמת:‬
‫נסיגה מוחלטת מצורת החיים הזו.‬
‫מה את מציעה?‬
‫שהנשים ילכו לחיות באיזו קומונה?‬
‫לא, יקירי. הגברים.‬
‫יש לך את כל מה שאת צריכה?‬ ‫-אימא.‬
‫בוא תטעם את טרין הסלמון.‬
‫את לא אמורה להיות ערה. תני לי את זה.‬
‫צבונת, זאת מסיבה.‬ ‫-תפסיקי לקרוא לי ״צבונת״, אני שונאת את זה.‬
‫אבל תראי את אף הצב החמוד שלך.‬
‫תני לי את זה!‬
‫תראי מה עשית!‬
‫את תסבכי אותי בצרות.‬ ‫אני אמורה להשגיח עלייך.‬
‫תביאי מלח.‬
‫טוב, מי רוצה לשחק משחק?‬
‫מצאת את המלח?‬
‫רק באתי לקחת כוסות.‬
‫אל תקנאי.‬
‫- חינוך מיני -‬
‫בוקר טוב, צבונת.‬
‫אוטיס עוד לא חזר?‬
‫לא.‬
‫הוא היה אצל מייב כל הסופ״ש.‬
‫יש לו מבחן מתכונת היום.‬
‫נראה לי שהוא מרחיק אותי.‬
‫אולי הוא פשוט מתבייש שמייב תישאר לישון.‬
‫למה לו להתבייש?‬
‫אולי את צריכה להפחית קצת מהאינטנסיביות.‬
‫להיות אימא זורמת מגניבה כזאת, חברה.‬
‫אני זורמת!‬
‫בכל אופן,‬
‫החלטתי לתת לך את הכסף.‬
‫אלוהים. תודה!‬
‫מה זה?‬
‫זה ״חוזה אחיות״.‬
‫כדי ששתינו נבין את התנאים.‬
‫הוא מאוד…‬
‫ארוך.‬
‫כן.‬
‫שבי על זה. אל תמהרי.‬
‫זה לא בוער, ו…‬
‫אחרי שתחתמי, אעביר לך את הכסף.‬
‫את לא זורמת.‬
‫נראה לי שאבוא ואירשם במכללה היום.‬
‫באמת?‬
‫אימא שלי.‬
‫אתה יכול לדבר לרגע?‬
‫אם זה בקשר לאו, אז לא.‬
‫זה לא.‬
‫התוכנית בחופשה עד שכל העניין הזה של…‬
‫המחיקה שלה יטופל.‬
‫ביטול, אימא.‬
‫זו בכלל לא הסיבה שהתקשרתי.‬
‫רק רציתי לשאול אם…‬
‫אתה ומייב תרצו לבוא לארוחת ערב היום.‬
‫זה יהיה מפגש מאוד רגוע.‬
‫אתה יודע… זורם.‬
‫לא אינטנסיבי בכלל.‬
‫בסדר, אשאל.‬
‫אימא מזמינה אותך לארוחה הערב.‬
‫לא נראה לי שכדאי.‬
‫פשוט חשבתי שמייב ואני התחלנו ברגל שמאל, ו…‬
‫אני דווקא רוצה להכיר אותה.‬
‫היא רוצה להכיר אותך.‬
‫בסדר.‬
‫כן?‬
‫זה נשמע נחמד מאוד.‬
‫נבוא בהמשך.‬ ‫-יופי!‬
‫טוב, ביי.‬
‫סליחה, היא התקילה אותי.‬
‫אני אפתח.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-את לא ג׳ין. זרה…‬
‫היי, ג׳ין.‬ ‫הבאתי לך לאטה דל שומן, אם זכרתי נכון.‬
‫תודה.‬ ‫-בית יפה!‬
‫חוץ מבית העץ בכניסה.‬
‫הוא מקריפ.‬
‫האקס שלי בנה אותו.‬
‫אני רוצה לפרק אותו, אבל עוד לא הספקתי.‬
‫סליחה, שכחתי משהו?‬
‫אני רק רוצה שנדבר.‬
‫אני אלך.‬
‫בואי ניכנס.‬
‫הדיספוריה שלי נמצאת בשיא.‬
‫אני מנסה לשמור על עצמי ולצאת מזה,‬
‫אבל בעצם אני רק מחכה‬ ‫לדבר הבא שיבוא ויפיל אותי.‬
‫התחושה הזאת לא מרפה ממני.‬
‫היא נמצאת איתי על הבוקר ולפני השינה.‬
‫הלוואי שיכולתי לחזור לילדוּת.‬
‫נראה לי שזאת הייתה‬ ‫הפעם האחרונה שהרגשתי כמו עצמי.‬
‫- התרומה לא נמצאה -‬
‫מה נסגר?‬
‫בבקשה. המיטב של אימא.‬
‫איך אתה מרגיש לקראת המבחן?‬
‫קיבלתי הודעה במייל‬ ‫שאין רישום של תורם הזרע.‬
‫חשבתי שסיכמנו שתחכה עד אחרי המבחן.‬
‫אני יודע שאתן מסתירות ממני משהו.‬
‫ג׳קסון, אנחנו רק רוצות שתצליח.‬
‫זו השנה האחרונה שלך.‬ ‫אתה צריך להישאר ממוקד.‬
‫אימא, את מוכנה לגלות לי מה קורה?‬ ‫-לא קורה כלום!‬
‫זה סתם בלבול.‬
‫די לבהות בי.‬
‫ישו טיפשון שכמוך.‬
‫אריק!‬
‫הטוסט שלך נשרף!‬
‫הייתי צריכה להביא לג׳וי ״בייביצ׳ינו״?‬
‫תראי, רציתי לבוא כדי לעדכן אותך.‬
‫המצב בתחנה נהיה קצת טרלללה,‬
‫וטרי ממש לא מרוצה ממני.‬
‫אבל אני עדיין מאמינה‬ ‫שהתוכנית הזאת יכולה להצליח.‬
‫אנחנו רק צריכות להתארגן‬ ‫על תוכנית פעולה חדשה.‬
‫העניין הוא, סיליה…‬
‫לא נראה לי שאני מתאימה לתוכנית.‬
‫חשבתי שאוכל לג׳גלל הכול,‬
‫ומתברר שזה הרבה יותר קשה משחשבתי.‬
‫אבל התוכנית האחרונה הייתה הרבה יותר טובה.‬ ‫את מוצאת את עצמך.‬
‫אני רק צריכה להיות אימא כרגע.‬
‫היי, היי לכולם. אירוע ההתרמה מתקרב,‬
‫ואנחנו עדיין מחפשים מתנדבים‬ ‫לקופה ולהסעדה, אז שלחו לי הודעה אם…‬
‫…בא לכם לעזור.‬
‫היה אמיץ מצדך לעשות אאוטינג לאו.‬
‫כן. ופעם עשיתי בטעות‬ ‫פיפי בארון כשהייתי שיכור,‬
‫אז אין לך מה להתבייש.‬
‫אז שם נרשמים.‬
‫טוב.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫נדבר אחר כך.‬
‫רובי, היי.‬
‫הדברים שאמרתי עלינו ועל מייב…‬ ‫אני ממש מצטער.‬
‫זה היה עקשני מצדי, והייתי בפאניקה,‬
‫ולפעמים זה גורם לי להגיד שטויות.‬
‫אבל אני עדיין חושב‬ ‫שיש לנו סיכוי אמיתי לנצח פה,‬
‫אם נתגבר על זה.‬
‫מצאתי מקום עבודה חדש, אוטיס.‬
‫קחי תג.‬ ‫-קפוץ לי, קונור.‬
‫די, אל תהיי כזאת.‬
‫מי דחף אותך לזה?‬ ‫-אף אחד. אני מועמד עצמאי.‬
‫את?‬
‫לא, אתה לא יכול להצטרף למרוץ.‬
‫זה נוגד את הכללים.‬ ‫-אין כללים, אוטיס.‬
‫וקונור ראוי לא פחות משניכם.‬
‫לא…‬ ‫-הערוץ שלי קיים כבר שנים.‬
‫גדלתי בתחום כל חיי.‬
‫גם אבא שלי הוא מטפל,‬
‫ִִִויש לי ערוץ משלי, בעיקר על גיימינג,‬
‫אבל רובי עוזרת לי לעשות מיתוג מחדש.‬ ‫-כן.‬
‫היא לקחה אותי לשופינג.‬
‫קונור, אף אחד לא יצביע לך.‬
‫סליחה.‬
‫סביר הרבה יותר שנצביע לו ולא לאחד מכם.‬
‫שניכם סופר בעייתיים.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני לא בעייתית.‬
‫ויש לנו כובעי צמר בחינם לכולם!‬
‫בואו קחו!‬ ‫-הצביעו קונור!‬
‫אלוהים אדירים…‬ ‫-הצביעו קונור!‬
‫מספיק.‬ ‫-כן!‬
‫מצאתי!‬
‫את משמעות החיים?‬
‫לא, מה אני רוצה לצלם.‬ ‫צילמתי תמונות ראשונות. אפשר להראות לך?‬
‫לא אסור לנו לדבר?‬
‫לא, מייב אמרה שמותר לנו להיות ידידים.‬
‫כן.‬
‫אז בוא!‬
‫״הס, עציצוני, אל תירא‬
‫״אימא תקנה לך ציפור שיר…״‬
‫- מזכירות -‬
‫- טופס הרשמה -‬
‫- שיחה לא מזוהה -‬
‫הלו.‬ ‫-היי, מייב.‬
‫זה מו.‬
‫המוזר.‬
‫כן. היי.‬
‫שון ביקש שאמסור לך‬ ‫שאת צריכה לאסוף את אימא שלך.‬
‫למה, איפה הוא?‬
‫הוא עזב.‬
‫לקח את כל החפצים שלו.‬
‫טוב, אז ביי.‬
‫היי, מייב.‬ ‫-היי.‬
‫הצטערתי לשמוע על אימא שלך.‬
‫נושכת זין מקבלת הנחה אם אימא שלה מתה?‬
‫כמה נחמד מצדך.‬
‫אז…‬
‫אלה הג׳ינס שלבשתי ביום ההוא,‬
‫כשהותקפתי באוטובוס.‬
‫אני כל הזמן רוצה לזרוק אותם,‬ ‫אבל משום מה אני לא מסוגלת.‬
‫מיום ליום אני מרגישה יותר כמו עצמי, ו…‬
‫זה נהדר, אבל לפעמים יש לי הרגשה ש…‬
‫גם כשאני עושה משהו שאני אוהבת,‬
‫כמו לאכול גלידה,‬
‫אני מרגישה כאילו אני עדיין לובשת אותם.‬
‫כאילו זה לא עוזב אותי אף פעם.‬
‫אז כן, זה הרעיון שלי.‬
‫התמונות האלה‬
‫מדהימות.‬
‫עזרת לי המון.‬
‫אתה תהיה מורה נהדר.‬
‫תודה, אבל…‬
‫זה בא נטו ממך.‬
‫תלמידים שניגשים לבחינות מתכונת‬ ‫בהיסטוריה ובגאוגרפיה‬
‫מתבקשים להגיע לקומה א׳.‬
‫- מייב: הייתי צריכה לצאת.‬ ‫ניפגש אצלך בשעה חמש. -‬
‫-טוב. אני נכנס למבחן. -‬
‫הצביעו קונור.‬ ‫-הצביעו לקונור.‬
‫תסבירי לי, כי אני לא מבין.‬
‫אתה כזה מאוהב, אני…‬
‫מכאן.‬
‫דלת נסגרת.‬
‫מעלית עולה.‬
‫הלו?‬
‫סרייבו? בלגרד? סופיה?‬
‫מה הבירה של מונטנגרו?‬ ‫-פודגוריצה.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫שמה היה ״טיטוגרד״ בשנים 1946-1992,‬ ‫אבל זה למתקדמים.‬
‫יש לך את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫ויו.‬
‫היי.‬
‫למה דיברת איתו?‬
‫עם מי? אה…‬
‫הוא סתם שאל משהו על המבחן.‬
‫כי נראה כאילו התחלת איתו. זו הסיבה.‬
‫לא, סמוך עליי.‬
‫אל תשקרי לי.‬ ‫-למבחן בגאוגרפיה.‬
‫נראה לי שמכניסים, אז…‬
‫אל תלכי ממני.‬
‫אתה מכאיב לי, בו.‬
‫תפסיק!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בלי לחץ.‬
‫את תצליחי.‬
‫הלו?‬
‫הטלפון מת.‬
‫את בטוחה?‬
‫לא. סתם התחשק לי‬ ‫להישאר פה איתך עוד קצת.‬
‫הלו?!‬
‫הלו?‬
‫אלוהים…‬
‫אלוהים.‬
‫אנחנו תקועים.‬
‫אנחנו תקועים פה!‬
‫נישאר בלי אוויר, או!‬
‫ייגמר לנו האוויר, והחמצן, ואולי נמות.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-מנסה להעמיד פנים שאתה לא פה.‬
‫AC/DC.‬
‫אדם והנמלים.‬
‫בואי, דייויד. קרפנטרס.‬
‫היא פעלה הבוקר.‬
‫עכשיו היא לא פועלת. היא שוב תקועה!‬
‫תראי, את תאחרי, אז פשוט תעלי במדרגות.‬
‫לא. אחכה איתך.‬
‫סליחה?‬
‫שיבון, היי.‬
‫יש לי מבחן בעוד עשר דקות בדיוק, למעלה,‬
‫והמעלית המחורבנת שוב התקלקלה.‬
‫כן…‬
‫אקרא למנהל לקהאני.‬ ‫-כן.‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫יש לך מבט שובב בעיניים.‬
‫החל מעכשיו, אתם בתנאי מבחן.‬
‫אם יש לכם חפצים אסורים, כגון…‬
‫לא עברתי על החומר.‬
‫…מכשירים אלקטרוניים, מסרו אותם עכשיו.‬
‫אם לא תמסרו אותם, מבחנכם ייפסל.‬
‫אמור להיות לכם דף שאלות.‬
‫אל תהפכו את הדף בלי אישור ממני.‬
‫יעמדו לרשותכם 60 דקות.‬
‫הזמן שלכם מתחיל עכשיו.‬
‫טוב, שמרו על קור רוח בבקשה.‬
‫אנא התקדמו לכיוון היציאה,‬ ‫והשאירו את דפי המבחן במקומם.‬
‫בטור עורפי. לא לרוץ.‬
‫שמרו על קור רוח בבקשה.‬
‫תסתדרו בשני טורים מאחוריי.‬
‫נרד במדרגות, נצא החוצה,‬ ‫ונתאסף בנקודת המפגש.‬
‫אין סיבה לדאגה.‬ ‫-זה מסלול מכשולים?‬
‫טוב. זה בסדר.‬
‫נצטרך למצוא מסלול חלופי.‬ ‫-איך נצא?‬
‫אנחנו נמות!‬ ‫-לא, בבקשה… אף אחד לא ימות.‬
‫לא נמות.‬ ‫-מעצבן, לא?‬
‫כשאי אפשר להגיע לאן שצריך.‬
‫מה קורה פה? זה ממש משבש.‬
‫רוז, טפלי באזעקה בבקשה.‬ ‫-מיד.‬
‫ביקשתי יפה, פעמים רבות, שיתקנו את המעלית,‬
‫וכלום לא השתנה.‬
‫אז כן, אני אשבש קצת.‬
‫כי למען האמת, נשבר לי.‬
‫יש לי דאגות אחרות.‬
‫כמו להשיג ציון טוב במבחן.‬
‫מה לאכול לארוחת ערב.‬
‫דברים יומיומיים רגילים.‬
‫אבל במקום זה,‬
‫אני כאן, מבזבז את זמני‬
‫בהסברים על חשיבותה של הנגישות,‬ ‫כשזה אמור להיות מובן מאליו.‬
‫חשבתי שתיקנת את זה.‬
‫כן, היא פשוט דפוקה.‬
‫אני לא מאשים אף אדם באופן ספציפי,‬
‫זאת אשמת כולם.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מפני שזו האחריות של כולם.‬
‫המעלית מקולקלת. שוב.‬
‫אם יש למכללה הזאת כסף ל״אמבטיות סאונד״,‬
‫ודבורים להרמוניה קהילתית…‬
‫הצילו את הדבורים!‬
‫היא בהחלט יכולה להרשות לעצמה מעלית תקינה.‬
‫ואני יודע שזה לא זוהר,‬
‫אבל זה ממש חשוב‬
‫שכשאנשים מבקשים משהו שהם צריכים,‬
‫שתקשיבו להם.‬ ‫-תראה,‬
‫אני חושב שזו אי־הבנה אחת גדולה.‬
‫הוא אומר שזו אי־הבנה.‬ ‫-זה בר־תיקון.‬
‫זו מכללת קוונדיש.‬
‫פנו אלינו בכל בעיה…‬ ‫-זו לא אי־הבנה.‬
‫זה חוסר מחשבה.‬
‫אף אחד מכם לא שם לב‬ ‫שהשארתם אותי מאחור,‬
‫בזמן שהמכללה יכלה להישרף עד היסוד.‬
‫בילדות דיברתי בשפת סימנים,‬
‫אבל כשהייתי בחטיבת הביניים,‬
‫זה לא היה מונגש,‬
‫ונורא התביישתי לבקש את זה.‬
‫אז אני מעמידה פנים שאני מסתדרת כמו כולם.‬
‫זה מצריך המון עבודה.‬
‫לקרוא שפתיים. לבקש מאנשים שידברו במקומי.‬
‫אין תמלול בשיעורים.‬
‫זה נורא מתיש!‬
‫הלוואי שאנשים יבינו‬
‫שהבעיות שלנו נובעות ממחסומים בחברה,‬
‫לא מהמוגבלויות שלנו.‬
‫מי זה?‬ ‫-לא יודעת, אף פעם לא ראיתי אותו.‬
‫לא נראה לי שהוא לומד פה.‬
‫אני פשוט נלהב מאוד.‬
‫תראו, אני אזמין טכנאי,‬
‫ואנחנו נפתור את זה.‬
‫אבל בינתיים, בבקשה,‬
‫פשוט תחזרו למבחנים שלכם.‬
‫לא. לא מספיק טוב.‬
‫אם אייזיק לא יכול להיבחן,‬
‫גם אני לא אבחן.‬
‫כן! יודע מה?‬
‫לא נזוז מפה עד שזה יתוקן.‬
‫אלוהים! אנחנו עושים פה מחאה?‬
‫כמו המתפשטים המפורסמים משנות השישים,‬ ‫עם הישבנים המצחיקים?‬
‫אז איך הכניסו את אימא שלך לשם?‬
‫זה האפר שלה.‬
‫שון ואני היינו אמורים לפזר אותו ביחד.‬
‫הוא אמר משהו לפני שהוא עזב?‬
‫רק שהוא רוצה לנסות להיגמל,‬
‫ו…‬
‫שהוא לא היה מסוגל לעשות את זה פה.‬
‫כן.‬
‫למה זה עטוף בפלסטיק?‬
‫יש לי אלרגיות.‬
‫רוצה לשחק ״מקדש זולטן״?‬
‫כן.‬
‫אז…‬
‫את החשופית הוורודה. אני קורא לה ״סלאגי״.‬
‫למה אני החשופית?‬
‫בגלל שהיא ורודה.‬
‫הבאתי את משלוח החציר שלך.‬
‫אבל הטרקטור שלך חוסם.‬ ‫אתה יכול להזיז אותו?‬
‫אתה יודע מה? תכף אצא.‬
‫טרקטור.‬
‫זה נכנס לכאן.‬
‫אוקיי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אתה חסר כישורים לגמרי?‬
‫אדם, מה אתה עושה? צא משם מיד!‬
‫קדימה, מהר.‬
‫מה נסגר?‬
‫סליחה.‬
‫אי אפשר להשאיר אותך לבד לרבע שעה!‬
‫״עלייך לקיים את הבטחותייך‬ ‫ולהיות נאמנה לעקרונותייך.״‬
‫אלוהים, את עושה צחוק?‬
‫- דן: היי, סליחה על הסרט. שניפגש? -‬
‫- חמדתייייי -‬
‫מה את עושה?‬
‫מפרקת את בית העץ.‬
‫כן, אני רואה,‬
‫אבל למה דווקא עכשיו?‬ ‫-בגלל שהוא מכוער,‬
‫ומעצבן, ואני לא רוצה לראות אותו יותר.‬
‫דודה ג׳ו־ג׳ו תעזור! קדימה.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני עוזרת.‬
‫השתמשת פעם בפטיש?‬ ‫-כן, אני יודעת להשתמש בפטיש.‬
‫תסובבי אותו.‬
‫זה פטיש, ג׳ין. אני יודעת מה אני עושה!‬
‫מה עשית?‬ ‫-את כזאת חולת שליטה!‬
‫אני לא! רדי ממני!‬
‫את חייבת לנהל כל פרט!‬
‫איזה מין אופי צריך‬ ‫בשביל לכתוב חוזה אחיות בכתב יד?‬
‫את פשוט טיפוס אנאלי!‬
‫למה את לא סומכת על שיקול הדעת שלי וזהו?‬
‫מפני ששיקול הדעת שלך הוא אחד הגרועים!‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫אוקיי, כמה שילמת על המסכה החשמלית ההיא?‬
‫היא עלתה 250 פאונד, שזה דווקא די זול,‬
‫כי היא אמורה לעלות 350 פאונד‬ ‫וקניתי אותה במבצע.‬
‫אבל את בחובות, ג׳ואנה!‬
‫אני פשוט חושבת ש…‬
‫טיפול יכול לעזור לך.‬
‫אלוהים, באמת?‬
‫כן!‬
‫הילדות שלנו לא הייתה כזאת נוראית!‬
‫הטיפול עזר לי עמוקות,‬
‫ואני חושבת שזה יעזור לך‬ ‫לעשות קצת סדר בחיים שלך.‬
‫כן, כי את כזאת סגורה על עצמך.‬
‫כשאת כאן, מפרקת בית עץ מזורגג,‬
‫במקום לדבר על הגבר שבנה אותו,‬
‫שחשב שהוא האבא של הבת שלך, ולא היה!‬
‫איך זאת לא התנהגות של אדם דפוק?‬
‫אני רק אומרת ש…‬
‫לא טיפלת בהתעללות הארוכה שעברת.‬
‫וזו הסיבה לכל החבלה העצמית הזאת.‬
‫החיים שלך יכולים להיות שונים לגמרי.‬
‫פאק.‬
‫היי, את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אומייגד!‬
‫נכון שזה נפלא? לראות להט כזה אצל הנוער?‬
‫סליחה, לא ידענו שככה את מרגישה, איישה.‬ ‫-זה בטח מתסכל נורא.‬
‫נתאמץ יותר לתמוך בך.‬
‫תודה.‬
‫היי. מישהו פה רעב?‬ ‫-היי.‬
‫אבדוק במזנון אם יסכימו לתת לנו אוכל.‬ ‫-אני מת מרעב. אבוא איתך.‬
‫אתה מוכן להפסיק, בבקשה?‬
‫אני ממש חייב לצאת מפה.‬
‫אתה מת להגיע לאנשהו?‬
‫האמת שכן.‬
‫החברה שלי פוגשת את אימא שלי הערב.‬
‫לא שזה עניינך.‬
‫זה לא מורעל, אל תדאג.‬
‫תודה.‬
‫חבל שלא הבאנו משהו למרוח על זה.‬
‫לא, כולם אוהבים לחם.‬
‫התכוונתי לשאול אם הכול בסדר אצלך.‬
‫כן, אתה יודע. עליות וירידות.‬
‫הטסטוסטרון עוזר.‬
‫והמצב עם אימא שלי יותר טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫כן. ולפעמים אני רואה בהבזקים‬ ‫שהמצב יכול להיות טוב.‬
‫אבל אז אני נזכר.ת שזה לא בשליטתי.‬
‫ואז…‬
‫אני נזכר.ת שאין לי סיכוי לקבל את הטיפול‬ ‫שאני צריך.ה בשביל לחיות את חיי.‬
‫זה קשה נורא.‬
‫כזה מחורבן.‬
‫זה באמת מחורבן.‬
‫חשבתי לפנות לרפואה הפרטית וזהו.‬
‫אבל שמעתי על זה כל מיני דברים.‬
‫כמה זה עלה לך?‬
‫זה עלה לי בערך עשרת אלפים פאונד.‬ ‫המשפחה שלי שילמה.‬
‫פאק!‬
‫ממש אין לנו כסף לזה.‬
‫אני מתה מרעב, מה יש לאכול?‬ ‫-הבאנו לחם.‬
‫לחם עם משהו, או…‬
‫רק לחם?‬
‫תודה.‬
‫רק לחם?‬ ‫-רק לחם.‬
‫בבקשה.‬
‫יו.‬ ‫-היי.‬
‫רוצה לחם?‬
‫אתה בסדר?‬
‫בייב…‬ ‫-אני כל הזמן רואה דברים, אבי.‬
‫כאילו…‬
‫אני מקבל סימנים מאלוהים.‬
‫אלוהים אומר לי לא להפנות עורף לקהילה שלי,‬
‫ולעבור הטבלה.‬
‫אני פשוט לא יודע מה לעשות.‬
‫אתה רוצה לעבור הטבלה?‬
‫כן, אבל יש לי רגשות אשם סביב זה.‬
‫תראי את כולם שם, נלחמים על הזהות שלהם.‬
‫למה אני לא כמוהם?‬
‫לפעמים הייתי נותנת כל דבר‬
‫כדי לחזור לכנסייה שלי.‬
‫היא הייתה כל עולמי, וזה חסר לי כל כך.‬
‫לא כל אחד יכול להילחם, אריק, וזה בסדר.‬
‫אתמוך בכל החלטה שלך.‬
‫בוא נתפלל ביחד.‬
‫רק רציתי להגיד‬
‫תודה על כל מה שלימדת אותי,‬
‫לפני שאני עוזב.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אני עומד להיות מפוטר,‬
‫ורק רציתי להגיד תודה.‬
‫מפוטר? מה? אני לא…‬
‫אתה לא מפוטר.‬
‫תראה, אני חושבת שאתה ממש טוב בתפקיד הזה,‬
‫וחוץ ממה שהיה היום,‬ ‫יש לך אינסטינקטים טובים.‬
‫אז אני לא מפוטר?‬
‫לא.‬
‫אבל תפוטר אם תמשיך לבזבז את זמני‬ ‫ולשאול אם אתה מפוטר.‬
‫ולעולם אל תעלה על הטרקטור הזה שוב.‬
‫כן. מובן.‬
‫את כזאת דרמטית!‬
‫לא ברור למה חשבתי שאני יכולה לגור איתך.‬
‫אולי מפני שהאלטרנטיבה היא לחיות ברחוב,‬
‫והואלתי בטובי לקבל אותך.‬
‫לקבל אותי?‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת שאוטיס התחנן שאבוא הנה,‬
‫בגלל שאת על הפנים?‬
‫את תמיד באה רק כשזה מתאים לך, ג׳ו,‬
‫מפני שאת אדם אנוכי.‬
‫אני אנוכית?‬ ‫-כן.‬
‫יכול להיות שדן הוא האחד,‬
‫ואת אוסרת עליי להיפגש איתו!‬
‫כל גבר שיצאת איתו אי־פעם היה האחד, ג׳ו,‬
‫עד שאת בורחת.‬
‫תקפצי לי!‬
‫תקפצי לי את!‬ ‫-לא, את!‬
‫תחתוני פיפי!‬
‫ג׳ו…‬
‫שיט.‬
‫בואי נדבר על זה. זה מגוחך.‬
‫ג׳ו, למה את לא מוכנה לדבר על זה?‬
‫ג׳ו…‬
‫אם את עוזבת עכשיו, אז אל תחזרי.‬
‫אל תדאגי. אני לא חוזרת.‬
‫גם כן לעזור לאחותך בעת צרה.‬
‫את יודעת שאת לא מסוגלת לקבל עזרה‬ ‫בקטע פתולוגי?‬
‫זה לא נכון!‬
‫וחוזה האחיות שלך יכול לנשק לי בתחת!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בואי.‬
‫- אוטיס: תגיע הנה דחוף! -‬
‫ככה יותר טוב. בלי בוץ.‬
‫תפסת את אחותי ואותי בעיתוי לא נעים קודם.‬
‫אחים ואחיות יודעים‬ ‫ללחוץ זה לזה על הכפתורים.‬
‫אוטיס סיפר לי שאמך איננה.‬
‫צר לי על האובדן.‬
‫זה בסדר. היא לא איננה, היא מתה.‬
‫והלוואי שאנשים יפסיקו להגיד‬ ‫שהם מצטערים. זה נורא מעצבן.‬
‫נכון?‬
‫כדאי שאלך.‬
‫נראה לי שזו טעות.‬
‫לא…‬
‫אני באמת רוצה להכיר אותך,‬
‫ואמרתי משהו לא בסדר.‬
‫אני פשוט לא עצמי כרגע.‬
‫ודאי שלא.‬
‫כשאמי נפטרה, הרגשתי מנותקת לגמרי.‬
‫כאילו איבדתי את האיזון שלי לגמרי.‬
‫הקשר שלנו היה קשה מאוד.‬
‫בכל זאת לא ידעתי‬ ‫איך להבין את העולם בלעדיה.‬
‫אוטיס סיפר לך עוד משהו על אימא שלי?‬
‫לא.‬
‫היא הייתה מכורה לסמים.‬
‫בטח היה לך קשה מאוד.‬
‫אני מרגישה הקלה.‬
‫שהיא איננה.‬
‫תחושת הקלה היא דבר נפוץ,‬
‫בייחוד כשישנה טראומת ילדות.‬
‫אז אני לא אדם נוראי?‬
‫לא.‬
‫תשתדלי לא להיות קשה עם עצמך.‬
‫אפשר לעזור במשהו?‬
‫כן.‬
‫איך את בקילוף?‬
‫כן, מקלפת מעולה.‬
‫חשבתי שהחברה שלך חיה באמריקה.‬
‫נו באמת. אני כולה מדברת איתך.‬
‫לא, היא חוזרת למורדייל.‬
‫היא תתחיל ללמוד בקוונדיש.‬
‫חשבתי שהיא באיזה קורס מרשים.‬
‫מה הפואנטה שלך?‬
‫זה פשוט נראה קצת מוזר.‬
‫היא בטח ממש אוהבת להיות איתך‬ ‫אם היא מוותרת על כל זה.‬
‫כן, האמת שכן.‬
‫טוב לנו ביחד.‬
‫מצבנו מצוין, על פי רוב.‬
‫״על פי רוב״?‬
‫הפוביה שלך מסקס נמשכת?‬
‫מה?‬ ‫-קראתי את מה שאימא שלך כתבה עליך.‬
‫זה דווקא ממש מרתק.‬
‫לא יתואר עד כמה זה לא לעניין.‬
‫אז אקח את זה כ״כן״.‬
‫כן, יש לנו כמה בעיות.‬
‫בעיות במין?‬
‫כן. אני…‬
‫כן, יש לי קטע כזה.‬
‫היה לי קטע כזה,‬ ‫שהייתי נלחץ מאוד סביב סקס,‬
‫אבל טיפלתי בזה.‬
‫אבל עכשיו זה חזר, ואני לא מבין למה.‬
‫לא… אנחנו לא עושים את זה.‬
‫אני לא… מה אני עושה, אוטיס?‬
‫אני לא עושה כלום.‬
‫אולי נדבר עלייך לשם שינוי?‬
‫מה איתי?‬
‫אני לא יודע עלייך שום דבר.‬
‫שאלת פעם?‬
‫לא.‬
‫אז מה קרה עם רובי? בואי נתחיל שם.‬
‫יש לך מושג כמה היא נפגעה מזה?‬
‫נו באמת, אוטיס.‬ ‫אל תעמיד פנים שאכפת לך ממנה.‬
‫אתה משתמש בה כדי לזכות בבחירות.‬
‫מה לגבי כל מה שאמרת?‬
‫עשית ממני מין מניניסט.‬
‫התחלת לעבוד עם אימא שלי ברדיו.‬ ‫את בלתי נלאית.‬
‫את באמת א־מינית,‬ ‫או שזה סתם היה כדי להוציא אותי גרוע?‬
‫זה ממש לא לעניין, אוטיס.‬
‫אוטיס סיפר לי על הקורס שאת לומדת בו.‬
‫נשמע יוקרתי.‬
‫מתי את חוזרת?‬
‫אני לא חוזרת.‬
‫עמדתי להירשם לקוונדיש היום,‬
‫אבל גם לשם לא בטוח שאחזור.‬
‫זו החלטה חשובה.‬
‫אולי פשוט אתחיל לעבוד,‬
‫את יודעת?‬
‫משהו עם יציבות.‬
‫נשמע נבון.‬
‫מה את באמת רוצה לעשות?‬
‫רציתי להיות סופרת.‬
‫הבנתי שזה תחום נורא תחרותי, ו…‬
‫המורה שלי אמר לי שאני לא מתאימה לזה, אז…‬
‫לא אבזבז את זמני על משהו‬ ‫אם אני לא מספיק טובה, את יודעת?‬
‫אין בזה שום היגיון. פאק!‬
‫רגע. תחזיקי את זה שם.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫בואי נראה.‬
‫סליחה.‬
‫זה לא חתך עמוק.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני לא יודעת למה אני בוכה.‬
‫כזאת ילדה קטנה…‬
‫מותר לבכות.‬
‫באמת.‬
‫טוב.‬
‫סליחה.‬ ‫-לא, אל תתנצלי.‬
‫שבי שם.‬
‫יש לנו…‬
‫אני פשוט מרגישה כמו מטומטמת.‬
‫שכנעתי את עצמי שאני מיוחדת או משהו כזה.‬
‫שמגיע לי להיות שם, איתם.‬ ‫אני פשוט אידיוטית.‬
‫זה עלול להכאיב קצת.‬
‫אני לא מכירה אותך היטב, מייב,‬
‫אבל נראה לי שאת מסוג האנשים‬
‫שגידלו את עצמם מגיל צעיר מאוד.‬
‫וממה שאני רואה,‬
‫את עושה עבודה טובה מאוד.‬
‫אבל לפעמים, כשאין לנו מודל הורי בטוח,‬ ‫אנחנו עלולים…‬
‫לסבול מדימוי עצמי נמוך.‬
‫חטפת מכה לא קלה,‬
‫ודחייה כזאת עלולה להכאיב מאוד.‬
‫אבל הייתי אומרת ש…‬
‫היית מספיק טובה‬ ‫כדי להתקבל לקורס הזה מלכתחילה,‬
‫ונראה לי שאת ראויה להצלחה‬ ‫לא פחות מאף אחד אחר שם.‬
‫באמת?‬
‫תודה.‬
‫רוצה להשתמש בזה?‬
‫אני חושבת שהדבר שאת זקוקה לו‬ ‫הוא מישהו בצד שלך,‬
‫הורה שיגיד לך לאסוף את השברים,‬
‫לגלות עמידות,‬
‫להמשיך להאמין בעצמך.‬
‫ולא לתת למורה אחד להכתיב את עתידך.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יודע,‬ ‫אני מרגישה נורא אשמה על מה שעשיתי לרובי.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫בדיוק עברתי הנה מבלפסט,‬
‫והייתי הילדה עם המבטא המצחיק,‬ ‫הייתי אחת מהלא־לבנים היחידים במחזור שלי,‬
‫וכבר התחלתי להרגיש כאילו משהו לא בסדר.‬
‫הבנות האחרות דיברנו על בנים,‬ ‫ונשיקות, והתאהבויות, ו…‬
‫היה המון לחץ להתנהג בדרך מסוימת,‬
‫והחלטתי ש…‬
‫אני צריכה להתיידד עם הבנות המקובלות‬
‫כדי שלא ישימו לב שאני שונה.‬
‫התחלתי ללמוד כמה שיותר‬ ‫על סקס ומערכות יחסים‬
‫כדי להעמיד פנים שאני כמו כולם.‬
‫הופתעתי מכמה שזה ריתק אותי, אבל…‬
‫היה קשה להמשיך בהעמדת הפנים, ו…‬
‫מתיש‬
‫לא להיות מסוגלת להיות מי שאת.‬
‫מה את מסתכלת, מרטיבה במיטה?‬
‫וכשהגעתי למכללה, פתחתי את המכללה שלי, ו…‬
‫עדיין לא הרגשתי שאני מסוגלת‬ ‫לספר לאנשים שאני א־מינית.‬
‫מי רוצה לקבל ייעוץ מיני מא־מינית?‬
‫נשמע שהיית די בודדה.‬
‫כן.‬
‫ניסיתי להתיידד,‬
‫אבל לא יכולתי לשתף אנשים‬ ‫בלי להסגיר את הסוד שלי.‬
‫אז החלטתי שעדיף לי להיות לבד.‬
‫שאני לא זקוקה לשום דבר מלבד הקליניקה שלי.‬
‫זה היה הייעוד שלי, המקום הבטוח שלי.‬
‫ואז אתה באת ולקחת ממני את הכול.‬
‫דלת נפתחת.‬
‫לעזאזל.‬
‫לא ידענו שיש פה מישהו.‬
‫תודה.‬
‫המעלית‬
‫תוקנה.‬
‫זאת אומרת שאנחנו כבר לא צריכים להיבחן?‬
‫המבחן נדחה למחר.‬
‫מה?‬
‫ונקצה מימון להחלפת המעלית.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫הצלחנו!‬
‫כן.‬
‫זה היה מלהיב.‬
‫בא לך להיפגש?‬
‫סליחה, חשבתי שמצבי השתפר,‬ ‫אבל אני עדיין די על הפנים.‬
‫אז אולי הפתרון הוא לישון… או משהו.‬
‫אוקיי.‬
‫אני כאן אם תצטרך.י אותי.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫חשבתי על בעיית הפין שלך.‬
‫אוקיי. אני לא באמת זקוק לדעתך בנושא.‬
‫כן, אבל אימא שלך אמרה‬ ‫שאביך עזב כשהיית קטן,‬
‫ושהיה לה קשה מאוד.‬ ‫-כן. זה נכון.‬
‫היה לה סוג של התמוטטות.‬ ‫זה היה נוראי. מה הפואנטה שלך?‬
‫לא נראה לי שאתה מפחד מסקס, אוטיס.‬
‫אני חושבת שאתה מפחד משברון לב,‬ ‫כמו שקרה לאימא שלך.‬
‫ואני יודעת שאתה לא רוצה עצות ממני, אבל…‬
‫אני חושבת שאתה צריך להשתחרר מהפחד הזה,‬ ‫כי אי אפשר לאהוב בלי סיכון.‬
‫תפסיק להכשיל את עצמך.‬
‫רובי, הצילו! שיפסיקו!‬
‫אוקיי. אחד בכל פעם.‬
‫טוב. הוא יגיע לכולכם.‬
‫אני לא מאמין שהוא עומד לזכות.‬
‫כן. זו כנראה הקארמה שלי.‬
‫אני יודע שטעית,‬
‫אבל אין מי שטוב לו יותר לבדו.‬
‫את צריכה להתנצל ודי.‬
‫טוב. ניפגש, אוטיס.‬
‫אדם.‬
‫ניסיתי להשיג אותך.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-לא!‬
‫אני לא בסדר.‬
‫פישלתי היום בעבודה, והמחשבה הראשונה שלי‬
‫הייתה שאבא שלי יתאכזב.‬
‫גרמת לי להרגיש שאני גרוע בכל דבר‬
‫מאז שנולדתי.‬
‫אני לא רוצה יותר להרגיש כמו כישלון,‬ ‫כי אני לא כישלון.‬
‫אתה כישלון.‬
‫אתה סתם אדם עצוב,‬
‫שעובד בעבודה שהוא שונא,‬
‫מפני שהוא פוחד לעשות משהו אחר.‬
‫חשבתי שבאמת התעניינת בי, אבל טעיתי.‬
‫הכול היה בשביל לחזור לאימא.‬
‫אדם, זה לא נכון.‬
‫זה נכון.‬
‫אתה לא מחבב אותי,‬
‫אז פשוט תפסיק להעמיד פנים.‬
‫מישהי בבית?‬
‫אימא?‬
‫- רוז שלי, -‬
‫- איטליה יפה, אבל אני נרגש‬ ‫לקראת מפגשנו בשבוע הבא. -‬
‫- בכל אהבתי, ג׳רום. -‬
‫ג׳רום?‬
‫הגעתי!‬
‫שלום, יקירי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫סליחה שאיחרתי כל כך.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי. הייתי תקוע במעלית.‬
‫מייב ואני בילינו יפה.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫שנאכל?‬
‫בבקשה. אני מת מרעב.‬
‫- היי אבי,‬ ‫הייתי רוצה לעזור בהסעדה לאירוע. -‬
‫- בו: איפה את? למה את לא עונה לי? -‬
‫- אני מצטער שהיית נסערת קודם.‬ ‫נראה לי שאת מגזימה -‬
‫- את יודעת שאני בלחץ כרגע.‬ ‫זה טיפשי, ויו. -‬
‫- את פשוט מטריפה אותי לפעמים‬ ‫מרוב שאני אוהב אותך. -‬
‫נראה לי שהאימהות שלי שיקרו לי,‬ ‫ויש מצב שאני יודע מי אבא…‬
‫ויו!‬
‫שיט, מה קרה?‬
‫צדקת לגבי בו.‬
‫זה בסדר.‬
‫אוסף יפה.‬
‫חולצה יפה.‬
‫היה כיף בארוחה.‬
‫כן.‬
‫את בסדר?‬
‫נראה לי שאחזור לאמריקה.‬
‫אוקיי.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך, אוטיס.‬
‫את לא תאבדי אותי.‬
‫זה רק לכמה שבועות.‬
‫נמצא פתרון. כמו קודם.‬
‫תמיד חלמתי לצאת ממורדייל,‬
‫והיה לי כל כך טוב שם.‬
‫אני מרגישה שונה. אני מרגישה כמו…‬
‫הגרסה הכי טובה של עצמי.‬
‫את אומרת שאת לא בטוחה שתחזרי?‬
‫אבל עדיין נוכל למצוא פתרון.‬
‫אני לא בטוח שנוכל.‬
‫אני ארגיש שאני מעכב אותך.‬
‫אני חושב ששנינו יודעים ש…‬
‫זה יהיה קשה מדי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אוטיס.‬
‫אני צריכה לזוז.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אעצום עיניים.‬
‫אני לא מסוגל לראות אותך הולכת.‬
‫ביי, אוטיס.‬
‫ביי.‬
‫בוקר.‬
‫היי, מותק. מה את עושה פה?‬
‫אני חוזרת לאמריקה.‬
‫ואני צריכה לסדר משהו לפני שאני עוזבת.‬
‫אני חייבת לשניכם התנצלות.‬
‫התנהגתי כמו ילדה קטנה בשבועות האחרונים,‬
‫ו…‬
‫הבנתי שבכלל לא הפריעה לי‬ ‫המחשבה שתהיו ביחד.‬
‫הפריעה לי יותר המחשבה שאאבד את שניכם.‬
‫קלטתי שאתם המשפחה היחידה שנשארה לי.‬
‫מייב, לעולם לא תאבדי אותנו. בחיים לא.‬
‫לא.‬
‫אוקיי, טוב.‬
‫אני חושבת שאתם בהחלט‬ ‫צריכים לחקור את… זה.‬
‫אתם לא צריכים רשות ממני, אבל…‬ ‫זה בהחלט הגיוני מאוד.‬
‫וגם… אתם יכולים לעזור לי‬ ‫לפזר את האפר של אימא שלי היום?‬
‫כן.‬ ‫-כמובן.‬
‫תודה. עכשיו אני יכולה להפסיק להתנהג מוזר.‬
‫בוקר טוב, דרך אגב. שלום.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫לא רצית נוף פסטורלי יותר?‬
‫לא. יש לי זיכרונות טובים מאימא כאן.‬
‫וזה ייתן לי תירוץ לבקר אצלכם.‬
‫אוקיי.‬
‫ביי, ארין.‬
‫ביי, אימא.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬